Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/69/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р. І. 
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Драний В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2021 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Драний В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та адвоката Нефьодова О.О. в його інтересах, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області, адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 грудня 2020 року.
Цією постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який не працює, проживає по АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП  та  накладено на нього адміністративне стягнення  у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. 

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 02 грудня 2020 року, о 13:14 год. керуючи автомобілем «Шкода», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Тамма у м. Кропивницькому, був зупинений працівниками поліції, які після підозри щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Однак ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився  у присутності свідків, чим порушив п. 2.5 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , доданими до матеріалів справи, відеозаписом обставин правопорушення, з яких вбачається, що у вказані в протоколі час та місці ОСОБА_1 керував автомобілем «Шкода», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності свідків.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, скасувати постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 грудня 2020 року, щодо ОСОБА_1 та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обгрунтовує тим, що не брав участі в судовому засіданні під час розгляду адміністративної справи, оскільки не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Про наявність оскаржуваної постанови дізнався з відомостей про стан розгляду справ, що розміщені на офіційні інтернет сторінці Кіровського районного суду м. Кіровограда. Копію постанови отримав 14 січня 2021 року в канцелярії Кіровського районного суду м. Кіровограда.
Отже, процесуальний строк для оскарження постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 грудня 2020 року, пропущений з поважних причин.
В обгрунтування вимог незаконності постанови місцевого суду вказує, що застосований захід у вигляді зупинки транспортного засобу, перевірки документів та вимога пройти освідування на предмет перебування у стані алкогольного сп`яніння були застосовані незаконно, за відсутності жодної з підстав, визначених ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». 
Зазначає, що всі докази зібранні під час незаконної зупинки 02.12.2020 не відповідають критеріям законності визначеним ст. 251 КУпАП і не можуть бути покладені в основу рішення суду першої інстанції про визнання його винним в інкримінованому адміністративному правопорушенні.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що він керував автомобілем та перебував за кермом належного йому автомобіля у стані алкогольного сп`яніння. 
Від керування автотранспортним засобом працівники поліції в установленому законом порядку його не усунули, що є додатковим доказом його невинуватості. 
Суд першої інстанції під час розгляду адміністративної справи не перевірив законність зібраних доказів та оцінив їх з порушенням вимог ст. 252 КУпАП.
Вказує, що формальний підхід до розгляду справи призвів до фактичного усунення від участі у справі, внаслідок чого він був позбавлений можливості бути присутнім у судовому засіданні та надати пояснення з приводу обставин події.
Перевіривши доводи ОСОБА_1 в частині поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема, щодо порушення його права на перегляд рішення суду першої інстанції, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який закріплений у п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 грудня 2020 року.
Допитаний під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП визнав, вказав, що транспортний засіб є єдиним джерелом доходу. Просив не позбавляти права керувати транспортним засобом. 
       Перевіркою матеріалів справи встановлено, що у відповідності до вимог ст. ст. 245, 251 КУпАП, суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи і, врахувавши досліджені по справі докази, дійшов правильного висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, окрім іншого, як за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно із п.2.5 Правил дорожнього руху України  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частинами 2, 3 статті 266 КУпАП, визначено, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Дослідженими у судовому засіданні доказами доведено, що  ОСОБА_1 02 грудня 2020 року, о 13:14 год. керуючи автомобілем «Шкода», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Тамма у м. Кропивницькому, був зупинений працівниками поліції, які після підозри щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу та проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовся у присутності свідків, чим порушив п. 2.5 «а» Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, зокрема: 
протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 119335 від 02.12.2020 (а.с.3):
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , доданими до матеріалів справи (а.с.6,7);
відеозаписом обставин правопорушення, з яких вбачається, що у вказані в протоколі час та місці ОСОБА_1 керував автомобілем «Шкода», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків (а.с.11).
Доводи наведені в апеляційній скарзі, щодо упередженості працівників поліції не заслуговують на увагу, метою яких є уникнення адміністративної відповідальності. 
Відповідно до відеозапису фіксації правопорушення, ОСОБА_1 керував автомобілем «Шкода», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків.
Дії працівників поліції, які пропонували ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у зв`язку із наявністю відповідних ознак сп`яніння, були законними.
При цьому, ОСОБА_1 відмовляючись від проходження такого огляду, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. 
Будь-які об`єктивні причини, які б вказували на поважність невиконання ОСОБА_1 , як водієм своїх обов`язків, передбачених вказаною нормою, у справі відсутні. 
Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 відносно того, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу без його участі, чим порушив право на захист не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції вживав дієві заходи, щодо своєчасного сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи. 
Зокрема, судом направлена судова повістка за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 , яку він вказав під час складання протоколу. 
Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи стосовно нього відбудеться у Кіровському районному суді м. Кіровограда. 
При цьому ОСОБА_1 не вживав жодних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року вказав, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» відповідно із положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.
За таких обставин, оскільки стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи положення стаття 38 КУпАП, яка визначає строки накладення адміністративного стягнення,місцевий суд дійшов правильного висновку, про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника 
Разом з цим, ОСОБА_1 було забезпечено право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді, надати особисті пояснення, бути заслуханим судом, надати докази що доводять його невинуватість тощо.
       Інших переконливих доводів, щодо незаконності постанови суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи. 
При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 
       Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
       За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги, про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін. 

       Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 грудня 2020 року,
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 грудня 2020 року, якою   ОСОБА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП  та  накладено на нього адміністративне стягнення  у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду В.В. Драний