ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/3092/20
адміністративне провадження № К/9901/36775/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача                                                    Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів -                                                             Жука А.В., 
                                                                      Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 (головуючий суддя - О.С. Луніна)
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020 (головуючий суддя - О.В. Головко, судді - А.В. Суховаров, Т.І. Ясенова)
у справі №  160/3092/20
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області,
про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 

встановив:

Короткий зміст позовних вимог 
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області № 4о/с від 01.06.2017 «По особовому складу» в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 , дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Нікопольського міського відділу (з обслуговування м. Нікополь та Нікопольського р-ну) з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» з 06.11.2015;
- поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Нікопольського міського відділу (з обслуговування м. Нікополь та Нікопольського р-ну) з 06.11.2015;
- стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.05.2018 по день ухвалення судового рішення, але не менш ніж 66 190 грн 86 коп.
2. Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якої зазначено, що оскаржуваний наказ про повторне звільнення зі служби ОСОБА_1 у встановлений чинним законодавством строк не отримував, про його прийняття дізнався випадково. Відповідний запис до трудової книжки не внесений, копію наказу отримано з відповіддю на адвокатський запит лише 03.03.2020. 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
3. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2020, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду. 
4. При постановленні ухвали суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про пропуск позивачем місячного строку звернення до суду. При цьому вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними, у зв`язку із тим, що про своє порушене право, а саме про наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області №4о/с від 01.06.2017, позивач дізнався ще у серпні 2019 року. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
5. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.  
6. В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач вказує, що оскаржуваний наказ про повторне звільнення ОСОБА_1 не отримував, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області не вручав жодним чином ОСОБА_1 наказ про його звільнення від 01.06.2017. Зазначає, що оскаржуваний наказ отримано представником позивача особисто в приміщенні Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області лише 03.03.2020, про що на документах поставлено власний підпис представника позивача. 
Позиція інших учасників справи
7. У відзиві на касаційну скаргу Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області заперечує проти доводів касаційної скарги позивача, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення судів попередніх інстанцій - без змін. 
8. Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області подано відзив на касаційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність та необґрунтованість доводів касаційної скарги. 
Рух касаційної скарги
9. Ухвалою Верховного Суду від 12.01.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
10. Ухвалою Верховного Суду від 16.03.2020 адміністративну справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження. 
Нормативне врегулювання
11. Відповідно до частини першої статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
12. За змістом статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.
13. Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
14. Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
15. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.
16. Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
17. Частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
18. Згідно із пунктами 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Оцінка Верховного Суду
19. У справі, що розглядається, судами встановлено, що в позовній заяві позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області № 4о/с від 01.06.2017. 
20. З адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 18.03.2020. 
21. Також, позивачем до позовної заяви додано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в якій позивач просить поновити строк для звернення до адміністративного суду та наводить обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду.
22. Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 04.08.2020 визнав причини пропуску строку для звернення до суду, вказані позивачем, поважними, заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою задовольнив. Поновив ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду та відкрив провадження у справі                                 № 160/3092/20 за позовною заявою ОСОБА_1 .
23. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду. 
24. Вказану ухвалу постановлено судом першої інстанції на підставі частини четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду. 
25. При прийнятті ухвали від 15.10.2020 суд першої інстанції вказав, що під час поновлення позивачу строку звернення до суду з цим позовом на стадії відкриття провадження, суду не було відомо про прийняття ухвал у справах № 160/8027/19 та 160/4383/20, а тому належна оцінка цьому питанню надана в судовому засіданні під час розгляду клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, за результатами розгляду якого суд дійшов висновку, що клопотання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.
26. Переглядаючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, що підстави для поновлення строку звернення з даним позовом до суду відсутні.
27. Частинами першою-четвертою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
28. Зазначеним вимогам процесуального закону рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають з огляду на таке.
29. За змістом статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
30. Системний аналіз положень статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача у спірних правовідносинах є надання можливості останньому скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропущеного строку, ніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.
31. Верховний Суд у справі № 640/5645/19 (постанова від 23.09.2020) щодо застосування положень частин третьої та четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновку, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.
32. Враховуючи наведене, суд першої інстанції, застосовуючи частину четверту статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України неправомірно залишив позовну заяву без розгляду, так як в силу частини першої зазначеної статті суд не залишив позовну заяву без руху із зазначенням недоліків, які необхідно усунути, чим не надав позивачеві можливості повторно повідомити про причини поважності пропуску строку на звернення до суду.
33. Верховний суд додатково зазначає, що суд касаційної інстанції не оцінює причини пропущення строку звернення до суду, проте доходить висновку, що суд першої інстанції не повною мірою вирішив питання щодо поважності їх пропуску.
34. З урахуванням викладеного Верховний Суд дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у даній адміністративній справі.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
35. Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. 
36. За таких обставин судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду із повним та всебічним дослідженням матеріалів та обставин даної адміністративної справи.
Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
2. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020 у справі                № 160/3092/20 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції - Дніпропетровського окружного адміністративного суду.  
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді                                                                  А.В. Жук                                                                                
                                                                      Н.М. Мартинюк