ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/2692/20	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С. 
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючий суддя: Коршун А.О. (доповідач)
                                         судді: Чередниченко В.Є., Панченко О.М.
за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу:	 ОСОБА_1 	
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 19.06.2020р. у справі №160/2692/20	
за  позовом:	ОСОБА_1 	
до:  про:	Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області  визнання протиправними та скасування наказів,  поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу  	

ВСТАНОВИВ:

           10.02.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ( далі – ГУ НП в Дніпропетровській області) про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу / а.с. 1-5 том 1/. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2020р. вищезазначений адміністративній позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі №160/2692/20 / а.с. 32 том 1/.
Позивач, посилаючись у адміністративному позові, з урахуванням уточненого адміністративного позову / а.с. 16-21 том 1/, на те що він з 07.11.2015р проходив службу у Національній поліції, має спеціальне звання старший лейтенант поліції та працював старшим інспектором з ювенальної превенції сектору превенції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУ НП  в Дніпропетровській області,  у період з 11.02.2020р. по 10.03.2020р. він перебував на лікарняному, 25.02.2020р. його було викликано до відділу кадрового забезпечення де йому було оголошено наказ ГУ НП в Дніпропетровській області №238 від 10.02.2020р. щодо застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, яке виразилось у невиконанні службових обов`язків у позаслужбовий час 04.09.2019р. без відповідних правових підстав, не повідомленні про це безпосереднього керівництва, наслідком чого стали скарги громадян до правоохоронних органів із цього приводу, що свідчить про ігнорування принципів діяльності поліції, вчинення дій несумісних із вимогами, які пред`являються для професійних і моральних якостей поліцейського, що було встановлено висновком відповідного службового розслідування. Після звернення до суду з цим позовом його було викликано до Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУ НП  в Дніпропетровській області де ознайомлено із витягом з наказу ГУ НП  в Дніпропетровській області №76 о/с від 10.03.2020р. про його звільнення з 11.03.2020р., тобто після закінчення лікарняного. Але позивач не погоджується з висновком службового розслідування та наказами про його звільнення з огляду на те, що його не попереджували  про проведення відносно нього службового розслідування та не ознайомлювали із його результатами, чим порушили його право на захист та не було надано можливості  надати заперечення щодо обставин, які мали місце 04.09.2019р., та довести факт відсутності в його діях у цей день дій, які можна кваліфікувати як дисциплінарний проступок, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність наказів відповідача про його звільнення, тому просив суд: - визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП  в Дніпропетровській області №238-к від 10.02.2020р. про застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції; - скасувати наказ ГУ НП  в Дніпропетровській області №76 о/с від 10.03.2020р. про його звільнення; - поновити його на посаду старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції з 12.03.2020р.; - стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по дату поновлення на посаді. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 19.06.2020р. у справі №160/2692/20 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ НП  в Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу – відмовлено / а.с. 1-5 том 2/.
Позивач, не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу / а.с. 17-29 том 2/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду цієї справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставин справи стосовно вчинення позивачем 04.09.2019р протиправних дій, які є дисциплінарним проступком, оскільки надані суду та досліджені ним під час розгляду цієї справи докази стосуються зовсім інших осіб та не підтверджують і не встановлюють протиправної поведінки ОСОБА_1 , тому твердження відповідача про вчинення ОСОБА_1   дисциплінарного проступку не містять у собі доказів, а є лише голослівним звинуваченням, яке не може бути визнано належною правовою підставою для застосування найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, тому  вважає, що судом першої інстанції рішення від 19.06.2020р. постановлено з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права і просив скасувати рішення суду першої інстанції від 19.06.2020р. у цій справі та прийнято нове рішення, яким задовольнити заявлені позивачем у справі позовні вимоги у повному обсязі. 
Матеріали вищезазначеної апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи №160/2692/20 надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 19.11.2020р. / а.с. 16 том 2/ та ухвалами суду апеляційної інстанції від 23.11.2020р. ОСОБА_1 поновлено строк апеляційного оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 19.06.2020р. у справі №160/2692/20 і справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні о 16-00 годин 22.12.2020р. / а.с. 118, 119 том 2/. 
Відповідач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 124-136 том 2/ з урахуванням додаткових письмових пояснень / а.с. 202-212 том 2/ , заперечував проти доводів  апеляційної скарги та посилаючись на те, що в ході проведення службового розслідування обставин події, яка мала місце 04.09.2019р., встановлено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за який оскаржуваними наказами до нього застосовано дисциплінарне стягнення  у вигляді звільнення зі служби, тому вважає що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно та повно з`ясував усі обставини справи та постанови у справі обґрунтоване  рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні вимог адміністративного позову,   просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 19.06.2020р. у цій справі залишити без змін. 
У судовому засіданні 22.12.2020р. судом апеляційної інстанції  було оголошено перерву у розгляді справи до 11-00 годин 26.01.20221р. з метою надання суду сторонами у справі додаткових доказів / а.с. 164-166 том 2/, про що судом було повідомлено учасників справи. 
Позивач та його представник у судових засіданнях під час розгляду справи підтримали доводи викладені у апеляційній скарзі та просили суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 19.06.2020р. у цій справі скасувати, як необґрунтоване та безпідставне, і постановити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені позивачем у справі позовні вимоги у повному обсязі. 
Представник відповідача у судових засіданнях заперечував проти доводів апеляційної скарги та підтримав доводи викладені у  письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 124-136 том 2/ та додаткових письмових поясненнях / а.с. 202-212 том 2/ просив суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 19.06.2020р. у цій справі залишити без змін. 
Заслухавши у судових засіданнях 22.12.2020р. та 26.01.202021р. позивача та його представника, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали цієї адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з  наступних підстав.
Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу у Національній поліції і на момент виникнення спірних відносин працював старшим інспектором з ювенальної превенції сектору превенції кримінальної поліції Марганецького відділення поліції Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та мав спеціальне звання старший лейтенант поліції / а.с. 202,209 том 1/.
Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №4898 від 23.12.2019р.  призначено службове розслідування за фактом можливих неправомірних дій начальника сектору кримінальної поліції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 та окремих поліцейських цього ж підрозділу поліції / а.с. 63 том 1/.
Висновком службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій начальника сектору кримінальної поліції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 та окремих поліцейських цього ж підрозділу поліції, складеного 08.02.2020р., встановлено, серед іншого, що 04.09.2019р. близько 23:00 капітан поліції ОСОБА_2 спільно зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та невстановленими службовим розслідуванням особами, з власної ініціативи прибули у двір багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , де під приводом проведення перевірки інформації щодо причетності ОСОБА_4 до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, без складання жодних процесуальних документів, із застосуванням фізичного і психологічного тиску на неї, а також до її чоловіка та неповнолітнього ОСОБА_5 , утримували їх без законних на те підстав, через що останні змушені були залишатися поряд із зазначеними поліцейськими, тобто фактично були затримані ними. При цьому, про можливу причетність зазначених осіб до незаконного обігу наркотичних засобів капітан поліції ОСОБА_2 , старший лейтенант поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 до чергової частини Марганецького ВП або керівництву цього ж підрозділу поліції не доповідали та жодних вказівок із цього приводу не отримували, та надалі, поліцейські ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , без складання жодних процесуальних документів, із застосуванням фізичного і психологічного тиску до зазначених осіб, вилучили у ОСОБА_4 автомобіль «ВАЗ 2107» н.з. НОМЕР_1 , яким вона користувалась, свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, страховий поліс на цей автомобіль, грошові кошти у сумі 300 доларів США і 9   000 гривень, та ланцюжок із хрестиком із дорогоцінного металу, які також належали останній, ці факти вчинення неправомірних дій у позаслужбовий час 04.09.2019р. поліцейськими Мраганецького ВП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , які знайшли своє підтвердження, і в діях окремих поліцейських цього ж підрозділу поліції, у тому числі ОСОБА_1 ,  є встановленим вчинення дисциплінарного проступку, у зв`язку з чим за порушення службової дисципліни, не дотримання вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1,6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, авз. 1,2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС №1179 від 09.11.2006р., своїх посадових інструкцій , що виразилось у виконанні службових обов`язків у позаслужбовий час 04.09.2019р. без відповідних правових підстав, неповідомленні про це безпосереднього керівництва, наслідком чого стали скарги громадян до правоохоронних органів з цього приводу, що свідчить поро ігнорування принципів діяльності поліції, вчинення дій, несумісних с вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей поліцейського, запропоновано застосувати до  поліцейських цього ж підрозділу поліції різни видів дисциплінарного стягнення, і до позивача у справі - ОСОБА_1 , дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби / а.с. 176-201 том 1/.
Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП» №238к від 10.02.2020р., серед іншого до   ОСОБА_6 за порушення службової дисципліни, не дотримання вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1,6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, авз. 1,2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС №1179 від 09.11.2006р., своїх посадових інструкцій , що виразилось у виконанні службових обов`язків у позаслужбовий час 04.09.2019р. без відповідних правових підстав, неповідомленні про це безпосереднього керівництва, наслідком чого стали скарги громадян до правоохоронних органів з цього приводу, що свідчить поро ігнорування принципів діяльності поліції, вчинення дій, несумісних с вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей поліцейського, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби / а.с. 205-206 том 1/.
Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №76 о/с від 10.03.2020р. за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» ( у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1  старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції, звільнено з  11.03.2020р. /а.с. 209 том 1/.
Отже враховуючи вищенаведене підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стало вчинення ним дисциплінарного проступку 04.09.2019р. близько 23:00 годин який виразився у виконанні ним та певними поліцейськими Марганецького ВП Нікопольського відділу поліції  службових обов`язків у позаслужбовий час 04.09.2019р. без відповідних правових підстав, неповідомленні про це безпосереднього керівництва, наслідком чого стали скарги громадян до правоохоронних органів з цього приводу, що свідчить поро ігнорування принципів діяльності поліції, вчинення дій, несумісних с вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей поліцейського, що встановлено під час проведення службового розслідування та відображено у висновку за результатами проведеного службового розслідування від 08.02.2020р..
Як вбачається з рішення суду першої інстанції від 19.06.20920р., яке є предметом апеляційного перегляду, приймаючи це рішення суд першої інстанції вважав встановленим належним чином та підтвердженим належними письмовими доказами факт участі позивача у справі у діях певних поліцейських Марганецького ВП Нікопольського відділу поліції, які мали місце 04.09.2020р. о 23:00 годин у дворі  багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , тому зробив висновок про обґрунтованість застосування відповідачем оскаржуваними наказами до позивача у справі дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції з огляду на тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків, рівень кваліфікації, бо на думку суду першої інстанції, позивач вчинив дії, що підпадають під визначення дисциплінарного проступку, але колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» (далі – Закон №580).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 8 Закону Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, який діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст.18 Закону №580 поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Положеннями п. 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських (далі – Правила)  передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський, серед іншого, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.
Аналіз наведених норм дає можливість зробити висновок про те, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Згідно із частинами першою та другою статті 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі – Дисциплінарний статут), що затверджується законом.
Частиною 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту, який затверджено Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» №2337-VIII від 15.03.2018р.  службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до вимог пунктів 1, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту поліцейський зобов`язаний: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
При цьому відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону №580 рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Положеннями ч. 1 ст.11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські, незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до п.1 ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Враховуючи наведені положення Дисциплінарного статуту колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що  обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання.
Аналогічні висновки містять в постановах Верховного Суду від 21.12.2018р. у справі №805/623/16-а, від 25.04.2018р. у справі №800/547/17,   від 22.03.2019р. у справі №804/676/18, від 22.11.2019р. у справі №826/6107/18, від 31.03.2020 у справі №806/2492/16.
Також обрання певного виду дисциплінарного стягнення з наведених в ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту повинно здійснюватися  з урахуванням  співмірності тяжкості вчиненого поліцейським дисциплінарного  проступку і застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Отже з огляду на вищенаведені норми законодавства, які регулюють спірні відносини, що виникли між сторонами у цій справі з приводу встановлення правомірності звільнення позивача зі служби, виходячи з наведеного у ст. 12  Дисциплінарного статуту визначення дисциплінарного проступку, яким є  протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, колегія суддів вважає, що під час проведення службового розслідування повинні бути встановлені обставини вчинення дисциплінарного проступку, якими у даному випадку серед іншого є час його вчинення.
Так з наданої суду та долученої до матеріалів справи ксерокопії висновку службового розслідування від 08.02.2020р. / ас. 176-201 том 1/, висновки якого стали підставою для звільнення позивача, вбачається, що в ході службового розслідування встановлено факт вчинення певними працівниками поліції Марганецького ВП, у тому числі ОСОБА_1 , дії,  які кваліфіковані як дисциплінарний проступок у розумінні ст. 12 Дисциплінарного статуту, 04.09.2019р. близько 23:00 у дворі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 .
Але під час розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач у справі у дворі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 04.09.2019р знаходився приблизно о 19-00 годин та за цією адресою він прибув не у свій робочий час, а з метою відвідати рідного брата – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який  мешкає за адресою буд. АДРЕСА_2 ) у м. Марганці / а.с. 172-175 том 2/,  що підтверджується поясненнями осіб, які були опитані під час проведення службового розслідування  та надали пояснення стосовно обставин що мали місце о 23:00 годин 04.09.2019р. у дворі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 які стосуються зовсім інших учасників подій та жодним чином не свідчать про участь позивача у цих подіях та вчинення ним о 23:00 годин 04.12.2019р. у дворі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 дій, які підпадають під визначення дисциплінарного проступку визначення якого надано у ст. 12 Дисциплінарного статуту /а.с. 101-111, 127-132,135-136 том 1/. 
З наданих суду під час розгляду справи ксерокопій повідомлення про підозру від 18.12.2019р. та обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №62019170000000844, вбачається що дії 04.09.2019р. у дворі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , які кваліфіковані відповідачем як дисциплінарний проступок,  вчинені невстановленими працівниками поліції / а.с. 89-103,176-189 том 2/.
Оцінюючи усі докази, які були надані суду під час розгляду цієї справи учасниками справи та їх представниками, колегія суддів вважає, що  факт участі позивача  у справі – ОСОБА_1 , у подіях які мали місце о 23:00 годин 04.09.2019р. у дворі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , які кваліфіковані за результатами проведеного відповідачем службового розслідування як дисциплінарний проступок, не знайшов свого підтвердження  під час розгляду справи, що у свою чергу свідчить про безпідставність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби яке реалізовано шляхом прийняття відповідачем наказів № 238-к від 10.02.2020р. та №76 о/с від 10.03.2020р., які є предметом оскарження у цій справі, що у свою чергу дає можливість зробити висновок про те, що відповідач у справі, якій у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, під час прийняття цих наказів діяв не у спосіб, який визначено чинним законодавством, а під час розгляду судом цієї справи в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не довів правомірності прийняття ним оскаржуваних наказів.  
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під  час розгляду справи зробив висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування такого рішення суду, тому апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції від 19.06.2020р. скасувати.  
Вирішуючи по суті заявлені позивачем у справі позовні вимоги колегія суддів враховуючим вищенаведені обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи та підтверджені належними письмовими доказами, вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому позов необхідно задовольнити, визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №238-к від 10.02.2020р. та скасувати наказ відповідача №76 о/с від 10.03.2020р., поновити позивача – ОСОБА_1 , старшого лейтенанта поліції, на посаду старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції з 12.03.2020р., стягнути з відповідача на користь позивача за час вимушеного прогулу з 12.03.2020р.  по 26.01.2021р. середній заробіток виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення позивача, яке зазначено у довідці №577 від 14.01.2021р та становить 171,94 грн. / а.с. 213 том 2/ у розмірі 38006, 4грн., з якого підлягають утриманню відповідні збори та податки
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну   скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 19.06.2020р. у справі №160/2692/20 –  скасувати.
Позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №238-к від 10.02.2020р. про застосування до старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. 
Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №76 о/с від 10.03.2020р. про звільнення  старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 –  старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції.
Поновити ОСОБА_1 , старшого лейтенанта поліції, на посаду старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції з 12.03.2020р. 
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 12.03.2020р. по 26.01.2021р. середній заробіток у розмірі 38006 (тридцять вісім тисяч шість) грн. 40 коп. з якого підлягають утриманню відповідні збори та податки.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
                    Повний текст постанови виготовлено та підписано 01.02.2021р. 
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко