ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                          
                                                                                                           Головуючий І інстанції: Кухар М.Д.
12 січня 2021 р.	Справа № 520/13597/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Машура Г.І.
          ррозглянувши у відкритому судовому засідання у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Тренд» до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування наказу, - 
в с т а н о в и л а:
12.12.2019 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Тренд» (далі – ТОВ «Авто Тренд») звернулося до суду з позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 10.12.2019 року № 2845 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Авто Тренд» (код за ЄДРПОУ 38493680)».
Обґрунтовує позовні вимоги позивач тим, що винесенню оскаржуваного наказу передував запит Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (далі – ГУ ДПС у Харківській області) про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження), на який ТОВ «Авто Тренд» надало аргументовану відповідь та відмовило у наданні пояснень та їх документальному підтвердженню у зв`язку з відсутністю у запиті конкретних фактів порушення підприємством законодавства та не зазначенням інформації, отриманої в установленому законом порядку, яка б підтверджувала ці порушення. Також зазначив, що в оскаржуваному наказі, підставами для його винесення слугували недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податковій декларації з податку на прибуток, без зазначення конкретики цієї недостовірності, тобто, зміст наказу про проведення перевірки різниться від підстав, відповідно до яких був направлений запит ГУ ДПС у Харківській області про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження).
У відзиві на адміністративний позов відповідач зазначає, що підставою для направлення запиту слугувала податкова інформація про виявлені факти, що свідчать про допущене позивачем порушення п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України (далі – ПК України). Про зазначене вказують результати аналізу податкових інформацій, отриманих та опрацьованих відповідно до ст. 72-74 ПК України, що згідно з п. 74.3 ст. 74 ПК України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань. Також відповідач зазначив, що оскаржуваний наказ виданий у зв`язку з ненаданням ТОВ «Авто Тренд» пояснень та їх документального підтвердження на обов`язковий письмовий запит ГУ ДПС у Харківській області. Підставою відмови надати запитувану інформацію слугувало посилання підприємством на нотаріально посвідчену заяву громадянина ОСОБА_1 стосовно фактичного здійснення ним господарської діяльності, яка не може бути доказом реального управління товариством та складання документів бухгалтерського та податкового обліку.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року адміністративний позов задоволено.
Судом проведений розподіл судових витрат  - стягнуто на користь ТОВ «Авто Тренд» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 1.921,00 грн.
Судове рішення вмотивоване тим, що направлений запит позивачу не містить зазначення порушень, які виявив контролюючий орган, а містив лише інформацію про імовірність таких порушень, з огляду на свідчення директора контрагента, які були відібрані поза межами будь-якого провадження, що свідчить про відсутність достатніх підстав вважати зазначений доказ належним для направлення запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження. Крім того, підстави направлення запиту стосувалися реальності господарських операцій, в той час як наказ на проведення перевірки був винесений з підстав недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, що свідчить про порушення податковим органом норм законодавства в частині винесення наказу про проведення позапланової документальної виїзної перевірки без попереднього направлення запиту та без наявності підстав для його прийняття.
Не погоджуючись із судовим рішенням, ГУ ДПС у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції, - без змін.
За приписами  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).  Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.
Судом установлено, що ТОВ «Авто Тренд» (далі - Підприємство, Позивач) зареєстроване у встановленому законодавством порядку, як юридична особа, за адресою: 61052, м. Харків, пров. Сімферопольський, б. 6. код ЄДРПОУ 38493680, набуло правового статусу суб`єкта господарювання юридичної особи, як платник податків, зборів (обов`язкових платежів) (а.с. 10-13).
Винесенню оскаржуваного Наказу передував запит ГУ ДФС у Харківській області від 20.08.2019 року № 41225/10/20-40-14-11-16 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» по взаємовідносинах з ТОВ «Віакон Сістем» (код 42847029) за травень 2019 року (далі - Запит) (а.с. 16-18).
Підставою для направлення запиту та отримання витребуваної інформації та її документального підтвердження у запиті зазначається про «виявлення фактів, що свідчать про допущене ТОВ «Авто Тренд» порушення норм п. 187.1 ст.  187. п.  188.1  ст.  188 ПК України, внаслідок неправомірного визначення за звітний період  декларування ПДВ, порушення норм пп.  134.1.1  п.  134.1  ст.  134 ПК України  внаслідок неправомірного визначення за 1 півріччя 2019 року декларування з податку на прибуток - травень 2019 року податкового зобов`язання по взаємовідносинах із ТОВ «Віакон Сістем» на суму 173.611,00 грн.
Як вбачається з копії запиту, про зазначене, на думку ДФС, вказують дані Єдиного реєстру податкових накладних, інформаційних баз ДФС України та пояснення від 09.07.2019 року директора ТОВ «Віакон Сістем» щодо непричетності до фінансово-господарської діяльності вказаного підприємства.
ТОВ «Авто Тренд» надало відповідь від 12.09.2019 року № 343 та відмовило у надані пояснень та їх документальних підтверджень у зв`язку з відсутністю у запиті конкретних фактів порушення підприємством законодавства та не зазначенням інформації, отриманої в установленому законом порядку, яка підтверджує ці порушення. Позивач у відповіді на запит зазначив, що чинне податкове законодавство України не визначає припущення податкового органу щодо відсутності факту здійснення господарської операції підставою для отримання інформації та її документального підтвердження. Позивачем також було повідомлено, що у взаємовідносинах с ТОВ «Віакон Сістем», він виступав постачальником товарів, задекларував зобов`язання з податку на додану вартість, зареєстрував податкові накладні та сплатив до бюджету ПДВ у сумі 173.611,00 грн та податок на прибуток.
Крім цього, у відповіді ТОВ «Авто Тренд» вказано, що у випадку надходження до ТОВ «Авто Тренд» запиту, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства, підприємством буде негайно надано всю необхідну інформацію та документацію. Проте інших запитів позивачу від відповідача не надходило.
10.12.2019 року ГУ ДПС у Харківській області винесено наказ № 2845 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Авто Тренд»» (далі - Наказ) (а.с. 14-15).
Відповідно до Наказу про проведення перевірки, останній винесений на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, п. 61.2 ст. 61, п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п.  82.2  ст.  82 ПК України у зв`язку із ненаданням підприємством протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту у запитуваному обсязі пояснень та їх документального підтвердження за фактами, що свідчать про недостовірність визначення даних, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податковій декларації з податку на прибуток підприємств, а також неподанням уточнюючих розрахунків до декларації на обов`язків письмовий запит ГУ ДФС у Харківській області щодо визначення у податкових деклараціях з податку додану вартість за травень 2019 року, податковій декларації з податку на прибуток підприємств, формах звітності до такої за І півріччя 2019 року податкового зобов`язання щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Віакон Сістем».
Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 та пп. 75.1 ст. 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків, зокрема, документальні позапланові виїзні перевірки, в порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 78 ПК України визначено порядок проведення документальних позапланових перевірок.
Згідно з пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо податковим органом отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до ст. 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених п. 201.1 ст. 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Положеннями абз. 18 п.  73.3  ст.  73 ПК України  передбачено, що у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту,  платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Пунктами 78.1.1.  78.1.4  пункту  78.1  статті  78 ПК України  встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, коли: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Пунктом 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1245 встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.
З огляду на викладені вище норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що запити податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинні визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження. 
Колегія суддів зазначає, що письмовий запит ГУ ДФС у Харківській області від 20.08.2019 року № 41225/10/20-40-14-11-16 не містить викладення конкретної правової та фактичної підстави для надання документів, враховуючи те, що в наказі про призначення перевірки, відповідач вказав про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях поданих платником податків, як на підставу проведення перевірки, що свідчить про певну невизначеність контролюючого органу з приводу надсилання письмового запиту з одного питання та в подальшому – призначення перевірки спірним наказом із зовсім інших підстав.
У разі, якщо запит контролюючого органу про надання інформації оформлений з порушенням законодавчо встановленого порядку, зокрема в якому чітко не зазначено підстави для його направлення (надсилання), платник податку звільняється від обов`язку надання відповіді на такий запит, що в свою чергу виключає право контролюючого органу призначати проведення перевірки з підстав ненадання пояснень та їх документальних підтверджень на обов`язковий письмовий запит, а у разі прийняття рішення, оформленого наказом, про призначення перевірки за вказаних обставин такий наказ може бути визнано протиправним та скасовано.
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 17.07.2020 року у справі  № 820/2105/16.
Відповідно до ч. 5  ст. 242 КАС України, суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Додатково, колегія суддів звертає увагу, що пояснення директора ТОВ «Віакон Сістем» Давидова С.О. від 09.07.2019 року, відібрані старшим оперуповноваженим з ОВС 2-го ОВ ОУ ГУ ДФС у Харківській області підполковником податкової міліції Волобуєвим О. (а.с. 58-59) поза межами будь-якого провадження, а відтак, колегія суддів не вбачає обґрунтованих підстав вважати зазначений доказ контролюючого органу належним, оскільки неможливо встановити правомірність його отримання останнім, із урахуванням наданих позивачем нотаріально посвідченої заяви (а.с. 25) до пояснень ОСОБА_1 (а.с. 24) про те, що вищевказані пояснення від 09.07.2019 року були надані під психічним примусом та маніпулюванням слідчим процесу відтворення смислового змісту показань.
Доказів наявності будь-яких відкритих кримінальних проваджень відносно ОСОБА_1 , у якого відібрані пояснення, на підставі яких відповідачем було направлено запит, як і доказів проведення перевірок контрагента позивача, контролюючим органом не надано.
З огляду на встановлені у справі обставини, в межах спірних правовідносин має місце невідповідність спірного наказу відповідача від 10.12.2019 року № 2845 вимогам п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України щодо його обґрунтованості.
Тобто, запит податкового органу не відповідає встановленим ПК України вимогам, що має наслідком протиправність наказу про проведення перевірки, прийнятого в результаті отримання від позивача на такий запит неповної інформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.  
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що  відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість дій при прийнятті наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Авто Тренд» від 10.12.2019 року № 2845, а відтак вказаний спірний наказ підлягає скасуванню.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.
Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.  292,  293,  308,  310,  315,  316,  321,  322,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року, - без змін.
Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова   	
          Постанова у повному обсязі виготовлена і підписана 22 січня 2021 року.