УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/12441/20 Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М. 
Категорія 36 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Трояновської Г.С.        
суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.                        

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 295/12441/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ
за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 січня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Зосименка О.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ТОВ «Житомиргаз Збут» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача 5505,44 грн. заборгованості за спожитий природний газ та судовий збір у сумі 2102, 00грн. 
В обгрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , яка здійснювала фактичне споживання природного газу для плити газової і котла за вищевказаною адресою. Із ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг шляхом приєднання до умов публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам та відкриттям на ім`я відповідача особового рахунку № НОМЕР_1 . Однак, всупереч Правилам постачання природного газу, затверджених  постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, споживач у період із 01.10.2018 по 31.05.2020 несвоєчасно здійснювала оплату спожитого газу, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед ТОВ «Житомиргаз Збут» в сумі 5505,44 грн. згідно встановлених Кабінетом Міністрів України тарифів.
Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12 січня 2021 року у задоволені позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ТОВ «Житомиргаз Збут», посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове - про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до аналізу норм закону про укладення договору публічної оферти постачання природного газу побутовим споживачам. Зазначено, що у матеріалах справи відсутні дані того, що відповідачка не користується послугами ТОВ «Житомиргаз Збут», а тому ОСОБА_1 є споживачем послуг.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач вказав, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є побутовим споживачем природного газу для плити газової, котла згідно з особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 і за несвоєчасну сплату послуг з газопостачання за зазначеною адресою за період із 01.10.2018 по 31.05.2020 року утворилася заборгованість в сумі 5505, 44 грн.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем до позову не надано жодних відомостей щодо підстав відкриття особового рахунку на відповідача як споживача послуг, як і не надано ні підписаної заяви-приєднання, ні оригіналу або належним чином завіреної копії фінансового документу (платіжної квитанції) щодо сплати відповідачем рахунку постачальника, а ні довідки про склад сім`ї за місцем надання послуг, ні відомостей щодо власника квартири де отримувалися послуги, а надані позивачем довідка про особовий рахунок , скріншот з електронної бази є формою обліку і має оцінюватися разом з іншими доказами, які вказують на підстави відкриття особового рахунку на відповідача як споживача послуг, у зв`язку з чим суд відмовив в задоволенні позову за недоведеністю вимог.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відносини між газопостачальними організаціями та громадянами-споживачами газу регламентуються Типовим договором на розподіл природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015, Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила) та Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494.  
За змістом п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827 постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГРМ у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Відповідно до п. 5 Правил постачальником природного газу є суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. Оператором газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою, до якої підключений об`єкт споживача.
Згідно п.п. 1-3 розділу ІІІ «Порядок постачання природного газу побутовим споживачам» Правил, - підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутність простроченої заборгованості побутового споживача перед діючим постачальником за поставлений природний газ (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки розрахунків.
Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, який є однаковим для всіх побутових споживачів України.
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Між тим, Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є договором публічним та договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору.
Відповідно до п. 2.1 Типового договору постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.
Згідно ч.1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Позивачем було вчинено дії щодо надання послуг постачання газу за адресою АДРЕСА_1 , тому договір про надання послуг, письмова форма якого законодавством не вимагається, вважається укладеним з моменту отримання споживачем таких послуг.
Відповідно до п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про надання житлово-комунальних послуг» споживач житлово-комунальних послуг  - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. 
Із матеріалів справи не вбачається та не підтверджується належними доказами, що споживачем послуг за зазначеною адресою є саме ОСОБА_1 .
Так, згідно листа № 10-09/694 від 02.11.2020 Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою в м. Житомирі не значиться. Доказів того, що відповідач фактично проживала за зазначеною адресою та отримувала послуги позивача матеріали справи не містять.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 25.03.2021 відомості щодо права власності на квартиру за адресою:  АДРЕСА_1  , відсутні.
Також відсутні відомості щодо суб`єкта – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо права власності на за нею на зазначену квартиру чи будь-яку іншу нерухомість. 
Отже, на підтвердження позовних вимог ТОВ «Житомиргаз Збут» не надав доказів того, що відповідачці належить на праві власності чи законного користування квартира АДРЕСА_2 , а також доказів того, що вона фактично проживає у цій квартирі, а відтак і користується наданими послугами, що створює для неї обов`язок по їх оплаті. 
Таких доказів не надано і до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову за недоведеністю, оскільки із поданих позивачем доказів не вбачається, що ОСОБА_1 є споживачем послуг із газопостачання за вказаною вище адресою та що саме вона допустила заборгованість по їх оплаті.
Доводи апеляційної скарги ТОВ «Житомиргаз Збут», що особовий рахунок відкрито на ім`я позивачки та здійснення останньою проплат за спожитий природний газ за період 2018-2019 років не заслуговують на увагу з мотивів зазначених судом першої інстанції. 
Правове обґрунтування підстав укладення договору постачання природного газу побутовим споживачам, наведене в апеляційній скарзі, є цитуванням норм права, яке не може ніким заперечуватись, в тому числі і судом, проте порядок укладення договору публічної оферти постачання природного газу побутовим споживачам не спростовує висновків суду першої інстанції за наслідками встановлення фактичних обставин у цій справі.
З огляду на наведене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.
У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаззбут» залишити без задоволення.
Заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Головуючий                        Судді