ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 806/355/17
адміністративне провадження № К/9901/25322/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 (суддя Токаревої М.С.) та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018 (колегія суддів: Капустинський М.М., Моніч Б.С., Охрімчук І.Г.) у справі № 806/355/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліська будівнича компанія» до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліська будівнича компанія»  (далі - ТОВ, Товариство, позивач) звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - ГУ ДФС, податковий орган, відповідач), про: 
- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2016 № 0001801404 винесене ГУ ДФС у Житомирській області, яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі на суму 3114,20 грн.; 
- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2016 № 0001791405 винесене ГУ ДФС у Житомирській області, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств  на суму 64899 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені контролюючим органом без врахування всіх обставин та з порушенням законодавства (на момент спірних правовідносин), а тому підлягають скасуванню.

Короткий зміст рішень судів першої  та апеляційної інстанцій

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ГУ ДФС у Житомирській області проведено виїзну позапланову документальну перевірку ТОВ "Поліська будівнича компанія" з питань своєчасності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, у тому числі при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами зовнішньоекономічної діяльності за період з 01.01.2015 по 01.09.2016.
За результатами проведеної перевірки складено акт № 8/06-30-14-05/35957916, на підставі якого відповідачем 13.12.2016 винесено податкові повідомлення-рішення №0001801404, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі на суму 3114,20 грн. та №0001791405 яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 64899 грн.
Судом першої інстанції позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
За наслідками апеляційного перегляду, судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції  скасовано в частині визнання протиправним податкового повідомлення-рішення від 13.12.2016 №0001791405 та в цій частині відмовлено в задоволені позовних вимог. В інші частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення були висновки податкового органу про порушення  позивачем п.2.11 гл.2, п.3.1 гл.3 та п.3.2. "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 щодо проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа на суму 3114, 20 грн.
Під час судового розгляду встановлено, що ТОВ "Поліська будівнича компанія" у перевіряємий період не здійснювало видачу з каси грошових коштів підзвітним особам. Товари, на які посилається відповідач, придбані працівниками підприємства за власні кошти, які ними не заявлялись до відшкодування.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Предметом касаційного перегляду є рішення судів попередніх інстанцій щодо податкового повідомлення-рішення від 13.12.2016 № 0001801404, яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі на суму 3114,20 грн. Відповідач зазначає, що податковим органом під час проведення перевірки позивача, встановлений факт про те, що директором ОСОБА_1 11.05.2015 подано звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт у сумі 3384,05 грн. та 2904 грн., без подання одержувачем коштів платіжних документів встановленої форми та змісту (відсутні достовірні підтверджуючі документи до авансових звітів на загальну суму 3114,20 грн.), та самі платіжні документи завізовані посадовими особами ГУ ДФС у Житомирській області в ході проведення перевірки.
Директором ТОВ ОСОБА_1 11.05.2015 подано до відшкодування звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, копії яких містяться в матеріалах справи. Тому висновки судів попередніх інстанцій, про те, що ТОВ у перевіряємий період не здійснювало видачу з каси грошових коштів підзвітним особам та про те, що товари, на які посилається відповідач, нібито придбані працівниками підприємства за власні кошти, які ними не заявлялись до відшкодування є помилковими. 
З таких підстав, відповідач просить постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018, скасувати в цій  частині та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Позиція Верховного Суду

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в межах зазначеного правозастосування дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.
Щодо вирішення питання у подібних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 у справі № 1340/3510/18 (провадження № 11-1160апп19) дійшла до наступного висновку.
          Шляхом прийняття Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» дані правовідносини врегулював законодавчий орган, тому Указ Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»  №436/95 від 12.06.1995 припинив дію як у частині визначення складу такого правопорушення як не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки, так і в частині встановлених за таке правопорушення санкцій, його положення уже не могло застосовуватися.
Суд касаційної інстанції визнає, що суд першої та апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2016 № 0001801404 та вважає, що суд повно встановив обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин. 
Тобто, приймаючи рішення, суд першої та апеляційної інстанції правильно зазначили, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 13.12.2016 № 0001801404 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, передбачені законодавством України, що регулює спірні правовідносини, спірне податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України і порушують права позивача як суб`єкта господарювання. 
Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду першої та апеляційної інстанції, а лише містять вимоги щодо переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Суд касаційної інстанції лише переглядає правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права.
Відповідно до частини третьою статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без задоволення.
Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018 у справі № 806/355/17 - залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко І.А. Васильєва   С.С. Пасічник