П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/8278/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Ковальчук А.М.  
Суддя-доповідач -  Біла Л.М.   
06 січня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Курка О. П.  Гонтарука В. М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Депутата Хмельницької обласної ради Розізнаного Олександра Григоровича на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року по заяві про забезпечення позову Депутата Хмельницької обласної ради ОСОБА_1 до подання позовної заяви Депутата Хмельницької обласної ради Розізнаного Олександра Григоровича до Хмельницької обласної ради, ОСОБА_2 про зупинення дії, 
В С Т А Н О В И В :
Депутат Хмельницької обласної ради ОСОБА_1 звернувся 14 грудня 2020 року до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просив зупинити дію рішення Хмельницької обласної ради № 4-1/2020 від 07 грудня 2020 року "Про обрання голови Хмельницької обласної ради", до моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом депутата Хмельницької обласної ради ОСОБА_1 до Хмельницької обласної ради та ОСОБА_2 з позовною вимогою про визнання протиправним та скасування рішення Хмельницької обласної ради № 4-1/2020 від 07 грудня 2020 року "Про обрання голови Хмельницької обласної ради".
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено. Зупинено дію рішення Хмельницької обласної ради № 4-1/2020 від 07 грудня 2020 року "Про обрання голови Хмельницької обласної ради", до моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом депутата Хмельницької обласної ради ОСОБА_1 до Хмельницької обласної ради та ОСОБА_2 з позовною вимогою про визнання протиправним та скасування рішення Хмельницької обласної ради № 4-1/2020 від 07 грудня 2020 року "Про обрання голови Хмельницької обласної ради". Ухвала набрала законної сили.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі №560/8278/20.
Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати.
В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції є безпідставною, необгрунтованою та такою, що не відповідає нормам ст.ст. 8, 19, 129 Конституції України, ст.ст. 150, 157, 242, 248 КАС України. 
Від відповідачів, на адресу суду апеляційної інстанції надійшли відзиви, у яких останні просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, як такої, що є необгрунтованою та безпідставною.
Серед іншого, відповідачі відзначили, що позивач, скориставшись правом подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, яку повинен був подати протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, станом на 05.01.2021 року до Хмельницького окружного адміністративного суду з відповідною заявою не звернувся. 
Крім цього, на переконання відповідачів, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність потреби у вжитті заходів забезпечення позову у межах даної справи, оскільки останні вже мають місце в межах розгляду іншої справи, предмет дослідження якої стосується тих самих правовідносин про які зазначає і позивач. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Скасовуючи заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі №560/8278/20, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року по справі №560/8277/20 внаслідок задоволення заяви депутата Хмельницької обласної ради ОСОБА_3 було вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Хмельницької обласної ради № 4-1/2020 від 07 грудня 2020 року "Про обрання голови Хмельницької обласної ради", до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом Депутата Хмельницької обласної ради ОСОБА_3 до Хмельницької обласної ради, ОСОБА_2 з позовною вимогою про визнання протиправним та скасування рішення Хмельницької обласної ради № 4-1/2020 від 07 грудня 2020 року "Про обрання голови  Хмельницької обласної ради". Зазначена ухвала набрала законної сили.
Крім того, судом першої інстанції відзначено, що ухвалами від 14.12.2020 у справах №560/8277/20 та №560/8278/20 було вжито одні й ті ж самі заходи забезпечення позову, шляхом зупинення дії одного й того ж рішення Хмельницької обласної ради № 4-1/2020 від 07 грудня 2020 року "Про обрання голови Хмельницької обласної ради".
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Порядок та підстави забезпечення позову передбачено главою 10 КАС України (ст. 150-158 КАС України).
За своєю суттю інститут забезпечення позову є інститутом попереднього судового захисту.
Положеннями ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Колегія суддів звертає увагу на те, що інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Проте, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.
Крім того, колегія суддів зазначає, що для вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову слід враховувати те, чи існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Згідно роз`яснень, які викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13.09.1989р., рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2019р. у справі № 826/10936/18 та від 30.09.2019р. у справі № 420/5553/18.
Статтею 157 КАС України передбачено скасування заходів забезпечення позову. 
Дослідивши матеріали заяви та апеляційної скарги, судова колегія приходить до переконання, що судом першої інстанції надано об`єктивну оцінку питанню необхідності скасування заходів забезпечення позову. 
При цьому, апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені ст. 317 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню, оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, стосуються більше наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення адміністративного позову і фактично стосуються розгляду справи по суті.
Стосовно ж доводів апелянта про відсутність такої правової підстави для скасування заходів забезпечення позову, як вжиття таких же самих заходів забезпечення позову в іншій судовій справі, судова колегія відзначає наступне.
Підстави та порядок скасування заходів забезпечення позову визначені приписами ст. 157 КАС України, де визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову, окрім іншого, і з власної ініціативи. 
При цьому, законодавцем не визначено вичерпного переліку підстав, за наявності яких суд може прийняти таке рішення, тим більше, що прерогатива вжиття заходів забезпечення позову та оцінка обставин, які сприяли їх застосуванню, належить саме суду.
Водночас, судова колегія враховує також доводи відповідача, наведені у відзиві на апеляційну скаргу стосовно порушення ОСОБА_1 приписів ч. 2 ст. 154 КАС України, де відзначено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Як встановлено з відомостей з КП ДСС, Депутат Хмельницької обласної ради Розізнаний О.Г. з відповідним позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду у строки, встановлені приписами ч. 2 ст. 154 КАС України, не звертався. Відсутній такий позов і на на момент подання апеляційної скарги на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року.
Відповідно до ч. 8 ст. 157 КАС України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позову, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини другої статті 153 цього Кодексу.
Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції. Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Депутата Хмельницької обласної ради Розізнаного Олександра Григоровича залишити без задоволення, а  ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Курко О. П.    Гонтарук В. М.