Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року                                                         м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Москалик Т.В., адвоката Бойка В.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Бойка Валерія Федоровича на постанову Острозького районного суду Рівненської області від 14 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 
в с т а н о в и в :
Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього  адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі  шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік. 
Не погодившись із постановою суду в частині визнання винуватості за ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисник ОСОБА_1 – адвокат Бойко В.Ф. оскаржив її в апеляційному порядку. 
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП було складено із порушенням вимог чинного законодавства України. Зокрема, у ньому неналежним чином викладено суть вчиненого правопорушення, тобто, яке саме діяння вчинив правопорушник. Працівник поліції незрозуміло сформулював від якого саме огляду відмовився водій - на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння та не зазначив, який порядок проходження такого огляду йому було запропоновано. У протоколі відсутні дані, що поліцейський пропонував водієві пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, як і відсутні дані про відмову від проходження огляду. Також не вказано, що підзахисний відмовився від проходження огляду алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Зазначає, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
_______________________________________________________________________________________________________________________  
Справа № 285/3967/20                                                                                                          Суддя в суді І інстанції – Венгерчук А.О.
Провадження № 33/4815/103/21                                                                 Суддя в апеляційній інстанції  –  ОСОБА_2 .
Наголошує, що є дві редакції статті 130 КУпАП. Зокрема, у Єдиному державному реєстрі нормативно-правових актів, єдиним держателем якого є Міністерство юстиції України, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння. Тоді як на веб-ресурсі Верховної Ради України, дана стаття викладена у іншій редакції, яка не передбачає відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння. На його думку, необхідно користуватися редакцією, що опублікована на офіційному сайті Верховної Ради України. Вважає, що у діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення. 
Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.                                                                        
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.                                                        
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Судом встановлено, що 10.10.2020 року близько 15 год. 18 хв. на а/д Київ-Чоп, 234 км, ОСОБА_1 керував автомобілем марки Renault, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. 
Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та проведення такого огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується відповідними письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції та рапортом останнього.
10.10.2020 року близько 15 год. 18 хв. на а/д Київ-Чоп, 234 км, ОСОБА_1 керував автомобілем марки Renault, реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи особою, відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами згідно постанови Острозького РВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) ВП №42247497 від 26.03.2020. Від керування ТЗ відсторонений шляхом розписки.
10.10.2020 року близько 17 год. 55 хв. на а/д Київ-Чоп, 236 км, ОСОБА_1 керував автомобілем марки Renault, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. 
Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та проведення такого огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується відповідними письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції та рапортом останнього.
10.10.2020 близько 17 год. 55 хв. на а/д Київ-Чоп, 236 км, ОСОБА_1 керував автомобілем марки Renault, реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи особою, відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами згідно постанови Острозького РВ ДВС ЗМУ МЮ (м.Львів) ВП №42247497 від 26.03.2020.
Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених працівниками поліції свідків - судом не встановлено.
Пояснення свідків отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами та засвічені власноручними підписами цих осіб, а їх зміст підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння судом не встановлено. 
Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження ОСОБА_1 цих дій, як і не містять результатів такого оскарження. 
Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 529749 від 10 жовтня 2020 року, письмовими поясненнями до нього свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 185977 від 10 жовтня 2020 року, письмовими поясненнями до нього свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , рапортами поліцейських щодо обставин, які викладені у протоколі та наявними у матеріалах справи відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.
Факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.
Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Покликання апелянта на застосування редакції ст. 130 КУпАП, яка розміщена на веб-ресурсі Верховної Ради України є необґрунтованими. У поданій апеляційній скарзі її автор сам зазначає, що даний ресурс носить інформаційний характер і не є офіційним виданням.
Разом з цим, частиною першою статті 130 КУпАП у редакції, яка діяла станом на дату вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому правопорушень та яка міститься у Єдиному державному реєстрі нормативно-правових актів, передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Тому, доводи, що станом на день вчинення правопорушення, редакція ст. 130 КУпАП не передбачала відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, є безпідставними. 
З постанови про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві керування транспортними засобами від 26.03.2020 ВП №42247497 вбачається, що ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №570/5174/13-ц виданого 20.01.2014, яка утворилася за період з 08.11.2013 по 29.02.2020 в сумі 30293,33 грн..
Відомості про погашення вказаної заборгованості у матеріалах справи відсутні, а постанова суду в частині вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, не оскаржується.
Решта доводів апеляційної скарги розцінюються апеляційний судом, як обраний спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень. 
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130,  ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Бойка Валерія Федоровича відхилити. 
Постанову Острозького районного суду Рівненської області від 14 грудня 2020 року відносно  ОСОБА_1 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                                        Шимків С.С.