ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Херсон
єдиний унікальний номер справи: 766/3803/20
номер провадження: 22-ц/819/109/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя (суддя-доповідач) Базіль Л.В.,
суддів: Бездрабко В.О.,
Приходько Л.А.,
секретар Дундич А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Акціонерного товариства «Укрпошта», ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28.08.2020 року, ухвалене у складі судді Ус О.В. зі складенням повного тексту рішення 01.09.2020 року в справі №766/3803/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про захист прав споживачів

ВСТАНОВИВ:

       В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укрпошта» про захист прав споживача.
Позовна заява мотивована тим, що 11.09.2018 року ним було відправлено поштове відправлення RA063645395UA до Нідерландів, під час пересилання якого у зв`язку із тим, що отримувачем було надано неповну адресу, ним було здійснено коригування поштової адреси отримувача, за вказані послуги проведена оплата в сумі 274 грн 12 коп. та 24,00 грн, що підтверджується виданими касовими чеками. 
Проте відповідач не відкоригував адресу отримувача, поштове відправлення йому не вручив, а повернув позивачеві в пошкодженому вигляді, про що 08.11.2018 року складено акт. На вимогу позивача здійснити відшкодування за недоставлене міжнародне відправлення, відповідач відмовив, направивши 22.03.2019 року відповідь, в якій відповідальність за невиконання договірних зобов`язань перекладалася на поштового оператора Нідерландів. 
Позивач зазначав, що оскільки договір про пересилання поштового відправлення ним було укладено саме з АТ «Укрпошта», оплату за виконання послуг отримано також відповідачем, тому цивільну відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань повинна нести сторона договору – АТ «Укрпошта».
Крім того, 28.11.2018 року позивач здійснив поштове відправлення RA065676064UA до Ізраїлю, через АТ «Укрпошта», яке оформлялося в особистому кабінеті на сайті відповідача, за яке проведена оплата в сумі 136 грн. 58 коп., однак в січні 2019 року отримувач повідомив його про те, що поштове відправлення йому не надійшло. 13.01.2019 року позивачем було подано до АТ «Укрпошта» заяву про розшук цього поштового відправлення, на яку він через місяць отримав відповідь, що поштове відправлення вручено адресату 26.12.2018 року. Однак отримувач наполягав, що він не отримував цього відправлення, що підтверджується і даними в системі відстеження АТ «Укрпошта». Зазначав, що оскільки під час розшуку вказаного поштового відправлення поштовим оператором «Укрпошта» не виконанні вимоги пп.2.6,2.9 статті 154 Регламентів Всесвітньої поштової конвенції, відповідач повинен здійснити йому відшкодування в розмірі 1248 грн 80 коп. та 75 грн. 98 коп., нарахованих відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України у зв`язку із порушенням відповідачем терміну виплати відшкодування за втрачене поштове пересилання.
Крім того, 26.07.2019 року позивачем отримано поштове відправлення з Угорщини НОМЕР_1 , яке надійшло у пошкодженому вигляді із пошкодженим вкладенням, про що було складено акт пошкодження поштового відправлення. Позивач вказує, що він як власник поштового відправлення має право на відшкодування внаслідок пошкодження вкладення під час його пересилання поштою. Розмір відшкодування складає 1054 грн 24 коп. (30СПЗ).
       Посилаючись на те, що відповідачем були порушені його права, як споживача при наданні послуг, просив позов задовольнити, відшкодувати витрати пов`язані з отриманням правничої допомоги в розмірі 2500,00 грн.
       Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28 серпня 2020 року закрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про захист прав споживачів в частині вимоги про відшкодування за втрачене поштове відправлення RA065676064UA 1248,80 гривень (а.с.53)
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 28 серпня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 752,34 грн.
В задоволенні решти вимог відмовлено.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрати на правову допомогу 1525,00 грн.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь держави судовий збір в розмірі 512,89 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 327,91 грн.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права просить рішення суду в частинах відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення з АТ «Укрпошта» відшкодування в розмірі 1054 грн. 24 коп. за пошкодження вкладення поштового відправлення СС800420486HU та в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити зазначені вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування скарги зазначав про те, що матеріали справи не містять доказів того, що вкладення поштового відправлення СС800420486HU було пошкоджено саме у зоні відповідальності призначеного оператора Угорщини, втім пошкодження вкладення було виявлено у поштовому відділенні АТ «Укрпошта» при отриманні поштового відправлення на території відповідальності АТ «Укрпошта», тому відповідальність за пошкодження відправлення має нести саме відповідач. Зазначає про те, що після отримання поштового відправлення СС800420486HU, він став його власником і набув всіх прав власника, у тому числі вимагати відшкодування за пошкодження вкладення.
Також, апелянт посилається на незаконне стягнення з нього судом першої інстанції судового збору, в той час як відповідно до ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» він звільнений від такої сплати. 
Акціонерне товариство «Укрпошта» в поданій апеляційній скарзі просить рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. Вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального і матеріального справа. Обгрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що позивачем до суду подано позов про захист прав споживачів, однак суд самостійно змінив предмет позову та зазначив його, як про відшкодування сум, хоча така зміна предмета позову є виключним правом позивача. 
       Письмові відзиви на апеляційні скарги до апеляційного суду не надходили.
       Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних нарахованих на суму відшкодування за втрачене поштове відправлення RA065676064UA не оскаржується, тому в силу статті 367 ЦПК України не є предметом розгляду судом апеляційної інстанції.        
       Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, кожен з яких підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги протилежної сторони, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, апеляційна скарга АТ «Укрпошта» підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
       За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Зазначеним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.
       Судом встановлено, що 11.09.2018 року позивачем за пересилання авіапоштою дрібного пакету RA063645395UA до Нідерландів була оплачена вартість такого пересилання в сумі 274,12 грн., що підтверджується копією фіскального чеку ПН 215600426655 ФН 3000029412 від 11.09.2018 р. Згідно фіскального чеку ПН 215600426655 від 11.10.2018 р. за письмову заяву щодо корегування адреси сплачено 24,00 грн. (а. с. 9).
08.11.2018 року начальником ВПЗ-2  ОСОБА_2  та ОСОБА_1  складено акт пошкодження поштового відправлення. В акті зазначено про те, що відправлений 11.09.2018 року ОСОБА_1  авіапоштою рекомендований дрібний пакет № RA063645395UA до Нідерландів, 08.11.2018 року був повернутий  із значним пошкодженням упакування. При цьому адреси одержувача не було змінено та вказане поштове відправлення адресату не було вручено (а.с.8). 
Судом також встановлено, що позивачем 13.01.2019 року подано рекламацію відносно поштового відправлення RA065676064UA, двомісячний строк на розшук вказаного відправлення минув 13.03.2019 року, відповідно, кінцевим строком відшкодування позивачу є 14.04.2019 рік, проте відшкодування за втрату вказаного поштового відправлення здійснено відповідачем 21.05.2020 року у розмірі 1223 грн 57 коп.
26.07.2019 р. ОСОБА_1 отримав міжнародне поштове відправлення СС800420486НU з Угорщини, з пошкодженням упаковки та вкладення, що підтверджено актом, складеним ОСОБА_1 та начальником поштового відділення ОСОБА_3 (а.с.15). З акту № 145 від 22.07.2019 р., складеним працівниками Укрпошти разом з представником митної служби, вбачається, що відправлення СС800420486НU з Угорщини на ім`я ОСОБА_4 вагою 0,45 г надійшло у дефектному стані (арк. справи 41).
Частково задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача 298 грн. 12 коп. вартості послуг за відправлення RA063645395UA з нарахуванням 115 грн. 10 коп. за ч.2 ст.625 ЦК України, суд першої інстанції виходив з того, що з вини відповідача поштове відправлення позивача до Нідерландів  НОМЕР_2 не було вручене адресату, а подана позивачем 08.11.2018 року рекламація не була розглянута відповідачем.
Стягуючи з відповідача на користь позивача 298 грн. 27 коп. інфляційних та 3% річних в сумі 40 грн 85 коп., нарахованих на суму відшкодування за втрачене поштове відправлення RA065676064UA, суд першої інстанції виходив з того, що таке відшкодування відповідачем проведено 21.05.2020 року, тоді як кінцевим строком відшкодування було 14.04.2019 рік, отже прострочення виконання грошового зобов`язання мало місце на 403 дні. 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо стягнення відшкодування за пошкодження вкладення поштового відправлення № СС800420486HU в розмірі 1054 грн. 24 коп., суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволення цих вимог, оскільки такі вимоги повинні бути заявлені відправником, а не отримувачем поштового відправлення, яким є позивач.
Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна з огляду на таке.
Відповідно до ст.13 Закону України « Про поштовий зв`язок» договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами. 
Користувачі послуг поштового зв`язку (користувачі) – фізичні та юридичні особи, які користуються послугами поштового зв`язку (ст.1 ЗУ «Про поштовий зв`язок»)
Отже між позивачем та відповідачем існували договірні відносини щодо надання послуг міжнародного поштового зв`язку.
Акціонерне товариство «Укрпошта», як український національний поштовий оператор, здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про поштовий зв`язок», Правил надання послуг поштового зв`язку, Порядку та умов надання послуг з пересилання міжнародних поштових відправлень, Всесвітньої поштової конвенції, яка ратифікована Україною.
За втрату (пошкодження) міжнародних поштових відправлень і посилок оператори несуть відповідальність відповідно до вимог актів Всесвітнього поштового союзу та законодавства України, за невиплату міжнародних поштових переказів – відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Вартість попередньо оплачених користувачем послуг, що фактично не були йому надані, відшкодовується користувачеві у повному обсязі на підставі квитанції чи іншого документа про оплату цих послуг (ст.18 ЗУ «Про поштовий зв`язок»).
Відповідно до п.13.6 Порядку та умов надання послуги з пересилання міжнародних поштових відправлень за збитки, завдані внаслідок ненадання чи неналежного надання послуг з пересилання реєстрованих міжнародних поштових відправлень, ПАТ «Укрпошта» несе таку матеріальну відповідальність перед користувачем послуг поштового зв`язку (вимоги Актів Всесвітнього поштового союзу) як за необґрунтоване повернення рекомендованого міжнародного поштового відправлення (листа, бандеролі, дрібного пакета), міжнародного поштового відправлення із оголошеною цінністю, причина не доставки якого не була повідомлена у розмірі вартості послуг поштового зв`язку за пересилання відправлення у прямому напрямку.
За змістом положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.
Матеріалами справи підтверджено, що 11.09.2018 року позивачем було відправлено поштове відправлення RA063645395UA до Нідерландів через АТ «Укрпошта» та здійснено оплату послуг відповідача у сумі 274 грн 12 коп., а в подальшому замовлено послугу з коригування поштової адреси отримувача, за що сплачено 24,00 грн.
08.11.2018 року начальником ВПЗ-2  ОСОБА_2  та ОСОБА_1  складено акт пошкодження поштового відправлення RA063645395UA, яке повернуто позивачу. Із змісту зазначеного акту вбачається, що адреси одержувача не було змінено та вказане поштове відправлення адресату не було вручено.
Доказів того, що АТ «Укрпошта» було виконано послугу за заявою позивача щодо коригування адреси отримувача та вручення йому поштового відправлення матеріали справи не містять, не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.
Оскільки позивачем належними та допустимими доказами доведено неналежне виконання відповідачем послуги з пересилання поштового відправлення RA063645395UA, відмови відповідача задовольнити претензію ОСОБА_1 щодо відшкодування вартості сплаченої ним за вказане поштове відправлення, тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про стягнення з відповідача на його користь суми вартості попередньо оплачених ним послуг із застосуванням відповідальності, передбаченої ч.2 ст.625 ЦК України, розмір яких відповідачем не спростований.
Доводи апеляційної скарги представника відповідача, як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами до уваги колегією суддів не приймаються. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в частині вирішення спору щодо відшкодування позивачеві вартості послуг поштового зв`язку за пересилання поштового відправлення RA063645395UA до Нідерландів відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.
Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги позивача щодо відшкодування за отримане пошкоджене поштове відправлення СС800420486НU з Угорщини.
Матеріалами справи підтверджено і не заперечується сторонами по справі, що 26.07.2019 року позивачем у поштовому відділенні АТ «Укрпошта» було отримано поштове відправлення СС800420486НU з Угорщини. 
Із акту від 26.07.2019 року про пошкодження поштового відправлення, складеним ОСОБА_1 та начальником ВПЗ 73 ОСОБА_3 (а.с.15) вбачається, що вказане відправлення надійшло із значним пошкодженням упаковки та вкладення, у вигляді риболовного спінінга.
Відповідно до ст.5 Всесвітньої поштової конвенції, поштове відправлення належить відправнику доти, доки воно не видано законному адресату, якщо тільки воно не було затримано відповідно до законодавства країни відправлення або призначення та у випадку застосування статті 15.2.1.1 чи 15.3 згідно із законодавством транзитної країни.
Згідно зі ст.19 Всесвітньої поштової конвенції, кожен поштовий оператор зобовязаний приймати рекламації відносно посилок та рекомендованих відправлень.
Статтею 23 Всесвітньої поштової конвенції передбачено відповідальність поштових операторів, у тому числі виплата відшкодування за пошкодження міжнародних поштових відправлень.
Сума відшкодування за часткову втрату (пошкодження) міжнародного поштового відправлення, передбачена в статті 23.2.1 Конвенції, становить 30 СПЗ (з урахуванням Порядку та умов надання послуги з пересилання міжнародних поштових відправлень)
Відповідно до ст. РК 160 Регламенту поштових посилок, поки не буде доведено зворотне, відповідальність лежить на тому з призначених операторів, який прийняв відправлення і не повідомив про порушення протягом одного місяця в перевіреному повідомленні CN 43 і/або СР 78, або в накладній CN 37, CN 38 або CN 41 в момент отримання депеші, яка містить відправлення, має в своєму розпорядженні всі встановлені засоби для проведення розслідування, і не може при цьому встановити ані вручення його адресату ані, якщо це мало місце, у відповідності до правил передачу іншому назначеному оператору.
Відповідно до ст. РК 158 Регламенту поштових посилок, виплата відшкодування повинна бути проведена в найкоротші строки, але не пізніше трьох місяців з дня, наступного за днем подачі рекламації.
Відповідно до ст.24 Всесвітньої поштової конвенції відповідальність призначених операторів зберігається, якщо одержувач або, у випадку повернення до місця подання відправник посилки чи відправлення з оголошеною цінністю, незважаючи на отриману належну розписку, негайно заявляє призначеному оператору, який видав відправлення, про виявлення ним крадіжки чи пошкодження. Він надає доказ того, що крадіжка або пошкодження не сталися після видачі.
Представник відповідача, заперечуючи проти заявлених вимог про відшкодування позивачеві за отримане ним пошкоджене поштове відправлення СС800420486НU, вказувала на те, що зазначене відправлення надійшло до дирекції оброблення та пересилання пошти як одного з визначених місць міжнародного поштового обміну в пошкодженому стані, про що у відповідності до п.129 Правил обробки та відправлення міжнародної пошти було складено акт ф.51 та перевірене повідомлення №145 
Відповідно до п.129 Правил обробки та відправлення міжнародної пошти у разі надходження МПВ (міжнародні поштові відправлення) до ММПО (місця міжнародного поштового обміну) у дефектному стані (пошкодження оболонки, перев`язу, печатки або пломби, розбіжність у масі), без супровідних документів або за зовнішніми ознаками ймовірне пошкодження чи псування вкладення працівниками ММПО складається акт ф.51 у двох примірниках.
Виходячи з аналізу зазначеної норми слідує, що акт ф.51 складається працівниками ММПО у декількох випадках, а саме у разі надходження міжнародного поштового відправлення до ММПО у: 1. дефектному стані; 2. без супровідних документів або за зовнішніми ознаками ймовірне пошкодження чи псування вкладення.
Проте із наявного в матеріалах справи акту від 22.07.2019 року ф.51 вбачається, що він був складений у зв`язку із надходженням поштового відправлення СС800420486НU у дефектному стані, що у відповідності до п.129 Правил обробки та відправлення міжнародної пошти передбачає пошкодження оболонки, перев`язу, печатки або пломби, розбіжність у масі. Про пошкодження чи псування вкладення поштового відправлення зазначений акт не містить, як не містить такої інформації і перевірене повідомлення №145. Тоді як акт від 26.07.2019 року, складений начальником ВПЗ 73 Руденко Я.А. та ОСОБА_1 містить посилання на те, що вказане поштове відправлення надійшло із значним пошкодженням не тільки упаковки, а й вкладення у вигляді риболовного спінінга (а.с.15)
Згідно з нормами статті 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством здійснюється судом.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що вимога позивача щодо відшкодування йому 30 СПЗ, що еквівалентно 1054,24 грн відповідачем є підставною та підлягає до задоволення, оскільки пошкодження вкладення міжнародного поштового відправлення у вигляді риболовного спінінга призвела до безпосереднього порушення прав ОСОБА_1 , які в силу положень ч.1 ст.15 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України підлягають судовому захисту.
Суд першої інстанції при вирішенні справи зазначеного не врахував, не перевірив належним чином доводів позивача щодо отримання ним міжнародного поштового відправлення з пошкодженням його вкладення, не звернув уваги, що відповідно до п.129 Правил обробки та відправлення міжнародної пошти такі пошкодження в момент надходження посилки до ММПО не були зафіксовані, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та як наслідок дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених вимог позивача в зазначеній частині.
Виходячи з викладеного рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення відшкодування за поштове відправлення СС800420486НU необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити зазначену позовну вимогу.
Не можна погодитися і з висновком суду в частині стягнення з позивача судового збору.
З урахуванням часткового задоволення позову ОСОБА_1 суд виходив з того, що з позивача підлягає стягненню в дохід держави сума судового збору в розмірі 327,91 грн.
Такий висновок суду не відповідає вимогам законодавства, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів. 
Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від судового збору за позовами, що пов`язанні з порушенням їх прав.
Висновок про те, що споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу, висловлено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 березня 2018 року у справі №761/24881/16-ц.
Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Стягнувши з ОСОБА_1 в дохід держави суму судового збору, суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини та норми права, не врахував, що позивач звернувся до суду саме як споживач поштових послуг.
Враховуючи, що судом апеляційної інстанції ухвалюється нове рішення, то відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тож з відповідача – АТ «Укрпошта» на користь держави підлягає сплаті судовий збір за подання до суду майнового позову в сумі 840,00 грн. 
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи(ч.1 ст.133 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 в позовній заяві зазначив попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести та які складаються з витрат на правничу допомогу в сумі 2500,00 грн.
08.04.2020 року під час підготовчого розгляду справи в суді першої інстанції позивачем було надано через канцелярію суду докази на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу в сумі 2500,00 грн, а саме угода про надання юридичної допомоги від 02.03.2020 року, укладена між ОСОБА_1 та адвокатом Тихошою С.М., квитанцію до прибуткового касового ордера № 020320 від 03.03.2020 року про сплату 2500,00 грн, які сплачено відповідно до угоди від 02.03.2020 року, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу від 02.03.2020 року (а.с.22-24). 
Таким чином матеріалами справи підтверджено, що зазначені витрати позивача були фактичними і неминучими, а їх розмір – обґрунтованим.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем дотримано визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат. Однак вважає, що рішення суду в частині суми витрат на правничу допомогу визначеної судом до стягнення необхідно змінити, збільшивши суму стягнення з 1525,00 грн до 2500,00 грн зважаючи на те, що позовні вимоги позивача задоволенні в повному обсязі.
Твердження представника відповідача про те, що сторона відповідача не мала змоги ознайомитися з матеріалами справи в тому числі і з об`ємом доказів на підтвердження витрат позивача на правову допомогу, колегія суддів до уваги не приймає, як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами.
Позивачем на стадії апеляційного розгляду справи понесені та документально підтверджені витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень, які у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_1 та у відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, зважаючи на те, що неспівмірність розміру таких витрат відповідачем не спростована.
Повний текст постанови складено 16.02.2021 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.367,374,376, ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрпошта» залишити без задоволення.
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
       Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28 серпня 2020 року в частині відмови в задоволенні вимог щодо відшкодування за пошкодження вкладення поштового відправлення СС800420486HU в розмірі 1054 грн. 24 коп. скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.
       Стягнути з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 відшкодування в розмірі 1054 грн. 24 коп. за пошкодження вкладення поштового відправлення СС800420486HU. 
       Це ж рішення в частині стягнення з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу змінити, збільшивши суму стягнення з 1525 грн. 00 коп. до 2500 грн. 00 коп.
       Це ж рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 327 грн. 91 коп. скасувати.
       Це ж рішення в частині стягнення з АТ «Укрпошта» на користь держави судовий збір в розмірі 512 грн. 88 коп. змінити, збільшивши суму стягнення до 840 грн. 80 коп.
       В решті рішення суду залишити без змін.
       Стягнути з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених цивільним процесуальним законом.

Головуючий                              Л.В.Базіль

Судді:      В.О.Бездрабко

        Л.А.Приходько