Номер провадження: 33/813/512/20
Номер справи місцевого суду: 521/1894/19 
Головуючий у першій інстанції Непорада О. М. 
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2019 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 гривень (а. с. 10-11).
Не погодившись з вказаною постановою суду, 03 березня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що копію постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2019 року він не отримував, ні від суду першої інстанції, ні від адвоката, про існування оскаржуваної постанови суду дізнався 20 вересня 2019 року на сайті суду. Також зазначив, що адвокат Форостенко О.О. з лютого 2019 року не здійснює захист його інтересів. 25 вересня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2019 року, однак постановою Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року апеляційну скаргу було повернуто та роз`яснено, що він має право повторно звернутись до суду з апеляційною скаргою і вмотивованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити йому строк (а. с. 55-66).
Перевіривши матеріали справи, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, за наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
З матеріалів справи встановлено, що постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2019 року винесена за відсутності ОСОБА_1 (а. с. 10-11).
В матеріалах справи містяться клопотання адвоката ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи від 13 лютого 2019 року та заява про видачу копії постанови по справі від 05 березня 2019 року (а. с. 12-14).
При цьому, до вищезазначеного клопотання додано ордер серії ОД №485408 від 13.02.2019р., відповідно до якого адвокат Форостенко О.О. уповноважений діяти в інтересах ОСОБА_1 в Малиновському районному суді м. Одеси, підстав ставити під сумнів який апеляційний суд вбачає (а. с. 13).
Згідно ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Таким чином, адвокату Форостенку О.О., який уповноважений діяти від імені ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року було відомо про наявність справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в Малиновському районному суді м. Одеси та постанови в даній справі.
Однак, апеляційну скаргу ОСОБА_1 вперше подав 25 вересня 2019 року, яка постановою Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року була повернута.
З матеріалів справи також вбачається, що 11 січня 2019 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який ОСОБА_1 був підписаний. Також останній був сповіщений про розгляд адміністративної справи на 11 лютого 2019 року о 10.00 год. в Малиновському районному суді м. Одеси (а. с. 2).
Апеляційний суд критично ставиться до посилань в клопотанні про поновлення строку на те, що ОСОБА_1 не отримував копію оскаржуваної постанови, оскільки знаючи про складання відносно нього адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявності в Малиновському районному суді м. Одеси адміністративної справи, ОСОБА_1 не звертався до суду в будь-який спосіб, щоб дізнатись про стан розгляду справи.
ОСОБА_1 зобов`язаний був цікавитись інформацією щодо складеного відносно нього адміністративного протоколу та причин з яких в нього було відібрано посвідчення водія і де вони взагалі знаходяться.
Апеляційний суд також звертає увагу, що апеляційну скаргу на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2019 року вперше було подано більше ніж через пів року після її винесення, тобто після спливу значного періоду часу.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.
Таким чином Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений лише у разі, якщо коли він пропущений з поважних причин.
Крім того, вирішуючи питання щодо поважності пропуску строку на оскарження, апеляційний суд враховує правовий висновок Верховного суду України викладений в ухвалі по справі №5-45кз17 від 24 лютого 2017 року, відповідно до якого несвоєчасне отримання копії судового рішення саме по собі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку. Визнати поважною причиною можливо лише в сукупності з іншими обставинами, обумовленими поважністю, з огляду на які цей строк було пропущено. Крім того, як зазначив ВСУ, особа має можливість реалізувати своє право на доступ до судових рішень через Єдиний державний реєстр судових рішень шляхом пошуку,  перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.
Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги причини, якими обґрунтовуються поважність пропущення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до висновку, що в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б перешкоджала ОСОБА_1 реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього законом строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи, спростовуються матеріалами справи, тому не належать до поважних причин пропуску процесуального строку.
За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження, та не навів поважних та достовірних причин припуску такого строку, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
Керуючись ст.  294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2019 року – відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2019 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький