КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 33/824/1188/2021                                                                         Головуючий в 1-й інстанції: Домарєв О.В.
№ 753/22166/20
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                                  Доповідач: Жук О.В.
     
П О С Т А Н О В А
  І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В., 
розглянувши 01 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1   на постанову судді Дарницького  районного суду м. Києва від 04 січня 2021 року про притягнення 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
                           
У С Т А Н О В И В:
 
04 січня 2021 року постановою судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1  ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.
Постановлено стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір в розмірі  454 грн          на користь держави. 
 
Згідно з постановою,  ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що                        30 жовтня 2020 року, о 17 год. 40 хв., керував транспортним засобом «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 по пр.-ту Григоренка, 11-а в м. Києві в стані наркотичного сп`яніння. Зі згоди  ОСОБА_1 , медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в лікувальному закладі - КМНКЛ «Соціотерапія». В результаті проведеного лікарем-наркологом огляду встановлено перебування  ОСОБА_1 у наркотичному сп`янінні. Тобто   ОСОБА_1 , порушивши п. 2.9 /а/ Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
Своє прохання обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог законодавства, судом не вжито заходів для повного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі, вважає що справу про притягнення його до адміністративної відповідальності розглянуто формально та поверхнево.
Апелянт вказує, що поліцейськими було порушено встановлений ст. 266 КУпАП порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому такий огляд є недійсним. Відповідно в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.  Апелянт вказує, що поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан наркотичного сп`яніння він також не отримував.
Крім того, апелянт вважає, що у поліцейських не було законних підстав для направлення його до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 зазначає, що блідість шкірних покривів у нього є природною, а реакцію зіниць на світло у нього ніхто не перевіряв. Саме лише тремтіння пальців рук, на думку апелянта, не може свідчити про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння.
Під час проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не було залучено свідків, що, на думку апелянта, також є підставою для визнання такого огляду недійсним.
ОСОБА_1 додатково зазначає про безпідставність складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення 30.10.2020 на підставі висновку № 906273 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 04.11.2020. Тому вважає, що дані протоколу про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом. 
  На вказані порушення суд також не звернув уваги. Розглянув справу без належного повідомлення апелянта про день та час судового розгляду, чим фактично позбавив його права надати пояснення з приводу дійсних обставин справи, що призвело до прийняття незаконного рішення.
Крім того, ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду від 04.01.2021, оскільки в судовому засіданні він був відсутній, відомостей про визначений час та день судового засідання ані поштовим відправленням, ані за допомогою СМС повідомлень не отримував. Про прийняте судом рішення дізнався самостійно під час ознайомлення з матеріалами справи 27.01.2021.
 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заслухавши його пояснення та пояснення захисника Гори Р.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.  
При цьому вважаю за можливе визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду від 04.01.2021 та поновити його, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості повідомлення належним чином особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про день та час судового розгляду. Відомості про направлення ОСОБА_1 копії постанови суду також відсутні. Про прийняте судом рішення він дізнався самостійно 27.01.2021, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження судового рішення.
 
Згідно з ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами  в  справі  про  адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані,  на  основі  яких  у  визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,  винність  даної  особи  в  його вчиненні та інші обставини,  що  мають  значення  для  правильного вирішення  справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження. 
Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
Постановою суду встановлено наявність вини ОСОБА_1 у порушенні           п. 2.9 ПДР України за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. 
З огляду на те, що суд мотивував своє рішення даними письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, вважаю необґрунтованими доводи апелянта щодо поверхневості та формальності судового розгляду. 
Як вбачається з матеріалів справи, винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, а також висновку щодо результатів проведеного огляду лікарем-наркологом, відеозаписом з боді-камери поліцейського. 
Огляд ОСОБА_1 проводився лікарем-наркологом в КМНКЛ «Соціотерапія», в присутності поліцейського.
Порядок направлення осіб для походження огляду на стан сп`яніння, регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка  затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015  № 1452/735 / далі - Інструкція /.
Відповідно до п. 12 Інструкції у  разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в  пункті 4  розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Як вбачається з матеріалів справи поліцейськими у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим, ними направлено останнього до відповідного медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Тобто поліцейські діяли згідно встановленого законом порядку. Тому доводи апелянта щодо його порушення є необґрунтованими. 
Як вбачається з висновку № 906273 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 04.11.2020 огляд               ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено 30.10.2020. Факт складання висновку 04.11.2020 на підставі акту медичного огляду проведеного 30.10.2020 о 19 год. 20 хв, не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення від 30.10.2020, оформленого о 19 год. 50 хв., недопустимим  доказом. 
При цьому незначні суперечності між часом складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведеним оглядом у медичному закладі не свідчать про недопустимість вказаних доказів. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вказував про незгоду з його даними, що свідчить про згоду апелянта з викладеними в ньому обставинами, в тому числі й з виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння та вчиненим правопорушенням. Тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності у нього ознак наркотичного сп`яніння, також є необґрунтованими. 
Відсутність ОСОБА_1 під час судового розгляду в суді першої інстанції, з урахуванням того, що він був присутнім під час апеляційного розгляду, користувався правовою допомогою адвоката, не є підставою для скасування постанови суду. Апелянту було надано можливість під час апеляційного розгляду надавати пояснення, а також інші докази, для захисту від інкримінованого правопорушення.
За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
                                             
П О С Т А Н О В И В:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 04 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.
 
Постанова  апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
 
Суддя 
Київського апеляційного суду                                                     О.В. Жук