Єдиний унікальний номер 234/7167/20 
Номер провадження 22-ц/804/206/21        

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

20 січня 2021 року
          
м. Бахмут 

справа  № 234/7167/20
провадження  № 22-ц/804/206/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого  Хейло Я.В.,
суддів   Мірути О.А., Новікової Г.В.

при секретарі Цимбал Д.А.

учасники справи:

позивач   ОСОБА_1 ,
відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 07 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» про захист прав споживачів, встановлення нікчемності договору та застосування наслідків його нікчемності, (суддя Кравченко О.Ю.), ухваленого в приміщенні суду в місті Краматорськ Донецької області,  –

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У травні 2020 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі – ТОВ «КУ «ЄКГ») про захист прав споживача, встановлення нікчемності кредитного договору і застосування наслідків його недійсності.

Позов мотивовано тим, що 26 лютого 2020 року на рахунок позивача у ПАТ КБ «Приватбанк» поступило 5 000 грн., перерахованих відповідачем. З метою з`ясування обставин нарахування вказаних коштів позивач в телефонному режимі звернувся до відповідача, де йому повідомили, що на ім`я позивача нібито укладено договір про надання фінансового кредиту №2634900438/498403 від 26.02.2020 з сумою кредиту 5000 грн. 
Для отримання тексту кредитного договору позивач звернувся до відповідача електронною поштою, після чого він отримав електронний договір без підписів сторін та з нібито накладеним від імені позивача електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
Позивач не підписував письмово та не мав наміру укладати цей Кредитний договір, а тому не є зобов`язаною стороною цього договору. А тому Позивач має намір повернути відповідачу безпідставно отримані кошти у сумі 5000 грн. після встановлення нікчемності Кредитного договору у судовому порядку на виконання вимог ч.1 ст.216 ЦК України. 
Починаючи з березня 2020 року на телефони позивача та його родичів, членів сім`ї та колег по роботі постійно дзвонять невідомі люди, які різними способами погрожують завдати шкоди позивачу у випадку неповернення кредиту за вказаним кредитним договором. 
Позивач вважає, що кредитний договір, окрім вказаних порушень його форми є несправедливим, оскільки передбачає такі обов`язки позивача, які порушують його права та інтереси, як от п.3.1.3 – «Товариство залишає за собою право здійснити безспірне списання коштів з банківського рахунку Позичальника для повного погашення заборгованості в разі виникнення простроченої заборгованості». В кредитному договорі існує дисбаланс прав та обов`язків на користь відповідача. 
Позивач не отримував інформацію про умови кредиту за кредитним договором, оскільки не підписував його та відповідно не ознайомився в правилами надання послуг відповідача. Так, у кредитному договорі у п. 6.8 вказано, що позивач нібито ознайомлений з правилами, які розміщені на веб-сайті відповідача. Однак, дані правила якщо і існують, то не закріплені цим договором та можуть в односторонньому порядку бути змінені відповідачем, який власноруч адмініструє свій веб-сайт. 
Крім того, у п.1.6 Кредитного договору міститься таке положення, що «Невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства https://www.eurogroshi.com.ua/». Таке положення Кредитного договору суперечить вимогам чинного законодавства та дозволяє відповідачу в односторонньому порядку змінювати істотні умови договору. 
Позивач не досяг згоди з відповідачем на укладення кредитного договору, про що свідчить відсутність підпису позивача на ньому. Укладення кредитного договору не відповідає внутрішній волі позивача, оскільки позивач не уклав би такий несправедливий для нього кредитний договір. 
Крім того, відсутність письмової форми кредитного договору підтверджується його власним текстом, а саме: п.6.1, відповідно до якого він є «підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до закону України «Про електронну комерцію». 
Позивач зазначає, що він не отримував та відповідно не застосовував одноразовий ідентифікатор (СМС-повідомлення), а так само не реєструвався в інформаційно- телекомунікаційній системі відповідача. В п.7 Кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» замість підпису Позивача вказано «Електронний підпис Rl4220», що не є і не може бути рукописним підписом Позивача. А тому зобов`язання за Кредитним договором між Позивачем та відповідачем не виникало. 
Таким чином, у відповідача відсутні будь-які належні та допустимі докази, що телефон, на який приходив одноразовий ідентифікатор належить саме позивачу та відповідний правочин укладено саме його особою, а не будь-якою іншою особою.
Вказані обставини є так само, як і відсутність письмової форми Кредитного договору із власноручними підписами, є підставою для визнання цього договору нікчемним. 
Отже, договір про надання фінансового кредиту №2634900438/498403 від 26.02.2020 року, укладений у м.Київ між відповідачем та нібито позивачем в електронній формі, є нікчемним в силу ст. 1055 ЦК України, оскільки укладений не у письмовій формі та не містить автентичних підписів сторін. Крім того, даний договір не відповідає внутрішній волі позивача, є явно несправедливим та порушує вимоги чинного законодавства щодо захисту прав споживачів та укладення кредитних договорів.
Зазначає, що до нікчемного кредитного договору мають бути застосовані наслідки його недійсності, а позивач зобов`язується в силу ч.1 ст.216 ЦК України повернути отримані безпідставно від відповідача 5 000 грн. 
Просив встановити нікчемність договору про надання фінансового кредиту №2634900438/498403 від 26.02.2020 року, укладеного у м. Київ між відповідачем ТОВ «кредитна установа «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 та застосувати наслідки його недійсності. Судові витрати, в тому числі у вигляді сплачених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, сформованих на день ухвалення рішення суду по суті справи, покласти на відповідача.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Берзінь С.Л., просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, судові витрати покласти на відповідача.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В апеляційній скарзі позивач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. 
Зазначає, що позивач не підписував письмово або за допомогою електронного підпису та не мав наміру укладати спірний кредитний договір, а тому цей договір не може вважатися таким, що укладений в письмовій формі. 
Позивач не отримував та не застосовував одноразовий ідентифікатор (СМС - повідомлення), а так само не реєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача. А тому зобов`язання за кредитним договором між позивачем і відповідачем не виникало.
Вважає не підтвердженими належними і допустимими доказами посилання відповідача  висновки суду про те, що реєстрація на веб-сайті відповідача відбулася та позивач нібито здійснив покрокові дії для укладання кредитного договору. Відповідачем не доведено, що мобільний телефон за допомогою якого здійснено ідентифікацію клієнта належить саме позивачу, оскільки сім-карти мобільних операторів можна придбати без обов`язкової прив`язки до паспорта або ідентифікаційного коду фізичної особи. Будь-яка особа, маючи паспортні дані позивача, в тому числі родичі позивача могли без його відома та дозволу вчинити дії, направлені на отримання кредиту у відповідача. Але ніяк не підтверджує факт отримання кредиту (підписання кредитного договору) саме позивачем.
Зазначає, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а саме позивачем не підписувався кредитний договір у будь-якій формі (письмово або в електронному вигляді) чого не спростовано відповідачем. Позивач відповідно до наявних в матеріалах справи доказів не може бути однозначно ідентифікований як сторона (підписант) кредитного договору. Як наслідок, судом істотно порушено вимоги матеріального закону щодо обов`язкової форми кредитного договору, порушення чого має наслідком нікчемність такого договору.
На думку позивача, висновки суду щодо невід`ємної частини кредитного договору – правил надання грошових коштів у кредит ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» ґрунтуються лише на припущеннях, а не на положеннях чинного законодавства або правових висновках Верховного Суду. 
Так у кредитному договорі у п. 6.8. вказано, що позивач нібито ознайомлений з правилами, які розміщені на веб-сайті відповідача. Однак, дані правила якщо і існують, то вони не закріплені цим договором та можуть в односторонньому порядку бути змінені відповідачем, який власноруч адмініструє свій веб-сайт. 
Крім того, у п. 1.6 кредитного договору міститься таке застереження, що «невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства https://www.eurogroshi.com.ua/». Таке положення кредитного договору суперечить вимогам чинного законодавства та дозволяє відповідачу в односторонньому порядку змінювати істотні умови договору. Викладене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
Наголошує, що судом першої інстанції здійснено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, оскільки правила надання грошових коштів у кредит відповідача відповідно до кредитного договору, по-перше є невід`ємною частиною даного договору, а по-друге, мають вищу силу у разі розбіжностей із ним. Вказані обставини є суттєвими при вирішенні даного спору, оскільки законодавством про захист прав споживачів заборонена нечесна підприємницька діяльність, а також умови договорів, які є явно несправедливими.
Зазначає, що з умов договору вбачаються ознаки порушення справедливості умов договору в розумінні частини 5 пункту 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
  
УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідачем ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що ОСОБА_1 було вчинено певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту від відповідача, ознайомився з умовами Договору, після чого проявив намір вступити з відповідачем в договірні відносини на умовах визначених правилами. Сторони узгоджували намір кредитів, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі позивача для укладення таких Договорів, на таких умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Зазначає, що ОСОБА_1 під час реєстрації використував свій телефонний номер, який належить саме йому та використовується ним з 04.01.2019 року у всіх банківських та фінансових установах, як фінансовий, у сукупності з його особистими даними згідно інормації з Українського Бюро Кредитних Історій, що є беззаперечним доказом того, що саме ОСОБА_1 пройшов ідентифікацію та перевірку особистості перед отриманням кредитних коштів.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 не було подано заяву до правоохоронних органів про вчинення шахрайських дій.
Просив залишити оскаржуване рішення без змін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився,  про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача адвокат Берзінь С.Л. в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги  підтримав, просив її задовольнити, рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «КУ «Європейська кредитна установа» в судове засідання не з`явився, причину не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

26.02.2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №2634900438/468403, шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, за яким ОСОБА_1 отримав фінансовий кредит у розмірі 5000 грн. та зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом у строк до 26.03.2020 року. У договорі визначено процентну ставку за користування кредитом, сукупну вартість кредиту, порядок його повернення та порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за договором. Також у договорі сторонами закріплено розмір пені та порядок її нарахування. 
Згідно з пунктом 6.8 кредитного договору підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. 
Згідно з пунктом оспорюваного кредитного договору 1.6 невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства https://www.eurogroshi.com.ua/.
За умовами публічної пропозиції (договір оферти) ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» на укладення договору про надання фінансового кредиту клієнт, виконуючи дії, передбачені даною офертою, зокрема шляхом подання заявки на сайті Товариства за адресою https://www.eurogroshi.com.ua/ виражає свій намір отримати фінансовий кредит та акцептує пропозицію (оферту) Товариства, приєднуючись до договору в цілому в відповідності до вимог статті 634 Цивільного кодексу України (п.1.4).
У розділі 2 договору оферти визначено порядок укладення договору та надання фінансового кредиту. За умовами вказаного розділу, клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці, як обов`язкові для заповнення. Клієнт обирає персональний логін і пароль для входу в особистий кабінет. При підписанні документів на телефонний номер Клієнта направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який Клієнт зобов`язаний ввести на веб-сторінці (далі – «електронний підпис одноразовим ідентифікатором»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи Клієнта. Сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У заявці заявник зобов`язаний вказати повні, точні, достовірні та актуальні особисті дані, які необхідні для прийняття товариством рішення про надання кредиту (пункти 2.1-2.4 Договору оферти). 
На підставі даних, зазначених у заявці, інформаційна система Товариства здійснює реєстрацію заявника на Сайті товариства і формує Особистий кабінет Клієнта (п.2.9 Договору оферти). 
Згідно п.2.10 договору оферти з метою впевненості, що Клієнт є власником вказаної банківської платіжної карти, Товариство має право здійснити верифікацію зазначеної карти. Для цього в автоматичному режимі на банківському картковому рахунку Клієнта блокується випадкова сума до 3 гривень, точне значення якої Клієнту необхідно вказати у відповідному полі на Сайті товариства. Після завершення процедури верифікації протягом двох годин в автоматичному режимі відбувається розблокування вищезазначеної суми. 
Відповідно до пунктів 2.14, 2.16, 2.17 договору оферти Товариство інформує Клієнта про прийняте рішення про видачу кредиту через смс-повідомлення на телефонний номер Клієнта, а також відповідна інформація зазначається в Особистому Кабінеті. У разі прийняття рішення про надання кредиту Клієнт ознайомлюється з індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту в Особистому Кабінеті. У разі згоди із запропонованими умовами кредитування, Клієнт підписує індивідуальну частину договору за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

У відповідності з вимогами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає. 

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору №2634900438/468403 від 26.03.2020 року вимогам законодавства та їх несправедливість. Доводи представника позивача про несправедливість та невідповідність закону умов укладеного між сторонами кредитного договору не доведені, сам кредитний договір містить всі істотні умови характерні для такого виду договорів, саме позичальник за допомогою електронного підпису погодився з такою редакцією договору. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як встановлено статтями 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їх власноручних підписів.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Стаття 627 ЦК України та стаття  6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір укладений в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до частини 1 статті 5, статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Також, відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Положенням статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Частиною 8 даної статті встановлено, що  у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті, зокрема заповненням формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було заповнено заявку в електронному вигляді на отримання кредиту в сумі 5000 грн. (а.с. 29-31). Зі змісту цієї заявки видно, що ним вказано значну за обсягом і інформативністю кількість особистих даних, зокрема номер мобільного телефону, дату народження, паспортні дані, сімейний стан, освіта, місце проживання, реєстрації, дату володіння житлом, працевлаштування із зазначенням місця роботи, щомісячний дохід, дати наступної виплати заробітку, щомісячні доходи та витрати, а також зазначено номер і термін дії картки, якою користується ОСОБА_1 у АТ «Приватбанк». 
Позивачем не було повідомлено суд, кому, крім нього, було відомо про зазначені у цій електронній заявці відомості.
Крім того, ОСОБА_1 не звертався до правоохоронних органів з повідомленням про викрадення у нього його мобільного телефону та кредитних карток «ПриватБанку», а також не повідомляв АТ КБ «ПриватБанк» про незаконний рух коштів на його рахунку.

Посилання позивача на неналежну форму оскаржуваного правочину, а саме його не підписання, як підставу для визнання його недійсним спростовуються наступним.
Приписами статті 12 наведеного Закону «Про електронну комерцію» передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 6.1 Договору Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.34).
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 
Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. 
Згідно зі статті 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1.6 Кредитного договору встановлено, що «Невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства https://www.eurogroshi.com.ua/». 
Розділом 2 визначено порядок укладання договору та надання фінансового кредиту (а.с. 53), а саме визначено, що Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на Сайті товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. 
Порядок отримання кредитних коштів є наступним:
1) потрібно вибрати суму коштів, яку позичальник бажає взяти у кредит та строк, на який береться такий кредит;
2) оформити заявку;
3) обрати персональний логін і пароль для входу в Особистий Кабінет. При підписанні документів на телефонний номер Клієнта направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який Клієнт зобов`язаний ввести на веб-сторінці (далі – «електронний підпис одноразовим ідентифікатором»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи Клієнта. При цьому, Сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором;
4) пройти погодження та перевірку банківської карти;
5) у разі прийняття рішення про надання кредиту Клієнт ознайомлюється з індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту в Особистому Кабінеті. У разі згоди із запропонованими умовами кредитування, Клієнт підписує індивідуальну частину договору за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора.
6) отримати кошти на розрахункову карту позичальника.
Зазначений договір є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статтей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначає порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Із змісту оспорюваного кредитного договору № №2634900438/468403 від 26.03.2020 року вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник ОСОБА_1 погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить його заявка до ТОВ «КУ «ЄКГ» та підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Положеннями частини 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 статті 203 цього Кодексу.
При цьому, відповідно до вимог частин 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Суд, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину,  що спростовує доводи апеляційної  скарги у цій частині.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, позивачем таких не надано, що в силу положень статей 12,81 ЦПК України є його процесуальним обов`язом.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19);  від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження  № 61-7203 св 20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. 
Апеляційний суд, всупереч доводів апеляційної скарги позивача, погоджується з висновками суду першої інстанції  про те, що посилання ОСОБА_1 на ненадання відповідачем повної інформації щодо умов та настання ризиків при укладенні оспорюваного договору і нечесну підприємницьку практику є безпідставними і ґрунтуються виключно на припущеннях та спростовуються змістом договору про надання фінансового кредиту.
Таким чином, суд першої інстанції, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Доводи позивача ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що він не підписував кредитний договор не підтверджуються належними та допустимими доказами.
Посилання позивача у скарзі на правовий висновок  Великої Палати Верховного Суду, наведений у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 не заслуговують на увагу оскільки цей висновок стосується інших кредитних правовідносин.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло б призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.
Отже, за наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У відповідності з вимогами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом  справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 

Враховуючи викладене, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 07 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий                                                                                                    Я.В. Хейло    

Судді:                                                                                                            О.А. Мірута

                                                                                                                           Г.В. Новікова

Повний текст судового рішення виготовлено 21.01.2021 року                    Я.В. Хейло