ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року	Львів	Справа № 1.380.2019.002915 пров. № А/857/830/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Глушка І.В., Макарика В.Я.,
при секретарі судового засідання:                              Галаз Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради на ухвалу  Львівського окружного адміністративного суду  від 26 листопада 2020 року (суддя Сакалош В.М., ухвалену в м. Львові о 11:01, повний текст складено 01.12.2020) у справі  №1.380.2019.002915 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради, Державної казначейської служби України   про зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                       ВСТАНОВИВ:

В червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Держави України в особі Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дії Держави України – Управління соціального захисту населення Бориславської міської ради, Державної казначейської служби України що виявилися у ненаданні пільги ОСОБА_1 , як учаснику війни, інваліду 1 групи по зору, одинокій, вдові, які визначені ст.8, 9, 14 Закону України №3551-ХІІ від 22.10.1993 “Про статус учасників війни і гарантії їх соціального захисту”, Законом України №966-IV від 19.06.1991 “Про соціальні послуги”, Законом України №875-XII від 21.03.1991 “Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні”, Закону України №2629-VIII від 23.11.2018 “Про Державний бюджет України”, ст.22, 46, 48, 49 Конституції України; зобов`язання Державу Україну в особі Управління соціального захисту населення Бориславської міської ради, Державну казначейську служби України здійснити перерахунок ненаданих пільг, надати та виплатити пільги за 2017-2019 роки із урахуванням проведених виплат; стягнення солідарно з Держави України в особі Управління соціального захисту населення Бориславської міської ради, Державної казначейської служби України за рахунок бюджетних асигнувань моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. заподіяну ОСОБА_1 неправомірними діями, а саме ненаданням пільг визначених чинним законодавством та з метою покращення ефективності управління на засадах поваги до прав людини України, чинного законодавства, та Конституції України
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 суд (залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020) позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради щодо ненадання у повному обсязі ОСОБА_1 усіх належних їй пільг передбачених законодавством України. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради вирішити питання про надання та виплату ОСОБА_1 усіх належних їй пільг передбачених законодавством України з 2017 року з урахуванням раніше проведених виплат враховуючи позицію викладену у рішенні суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В подальшому 26.06.2020 позивач звернулася в суд із електронною формою звернення про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 по справі № 1.380/2019.002915, та ухвалою  від 03.08.2020 суд задовольнив клопотання ОСОБА_1 встановив судовий контроль за виконанням рішення та зобов`язав Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від    21.01.2020 у справі №1.380.2019.002915 протягом 45 робочих днів з моменту набрання ухвалою законної сили.
15.09.2020 Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради подало до суду звіт про виконання рішення від 21.01.2020 у справі №1.380.2019.002915. Зазначено, що на виконання рішення Управлінням праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради розглянуто питання про надання та виплату ОСОБА_1 усіх належних їй пільг передбачених Законодавством України з 2017 року з урахуванням раніше проведених виплат враховуючи позицію викладену у рішенні суду.
ОСОБА_1 вважаючи рішення не виконаним просила накласти  на суб`єкта владних повноважень штраф.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у прийнятті звіту Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.002915 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовлено. Встановлено новий строк для подання звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від  21 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.002915 та зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради подати до суду у сорокаденний строк з моменту набрання законної сили ухвалою звіт про виконання рішення суду від 21 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.002915. Накладено на керівника суб`єкта владних повноважень відповідального за виконання рішення суду начальника Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради  штраф у сумі 42360, 00 грн., з яких 21180 (двадцять одну тисячу сто вісімдесят) 00 грн. стягнути на користь ОСОБА_1 , а 21180, 00 грн. стягнути до Державного бюджету України.
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржило  Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради, вважає що прийнята ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та є незаконною, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову, якою прийняти звіт про виконання судового рішення.
Вимоги апеляційної скарги зводяться до того, що Львівським окружним адміністративним судом застосовано штрафні санкції до начальника управління праці та соціального захисту Бориславської міської ради не дослідивши належним чином звіт про виконання судового рішення та дійшовши неправильних висновків про наявність достатніх підстав для накладення штрафу на керівника відповідача суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення. Зазначає, що при розгляді заяви суду необхідно врахувати, що накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду. Зазначає, що суд не взяв до уваги твердження відповідача про те, який об`єм пільг може надаватись управлінням праці та соціального захисту, і які з них можуть надаватись позивачу по справі, з посиланням на відповідні норми законодавства.
Представник апелянта  в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою прийняти звіт про виконання рішення суду.
Позивач будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився та явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі. 
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 382 КАС України врегульовано, що   суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою суду 03.08.2020 було встановлено судовий контроль за виконанням рішення у даній справі.
Як вбачається зі звіту про виконання рішення суду він містить перелік належних позивачу згідно чинного законодавства пільг, однак жодним чином не конкретизовано, які саме пільги надані ОСОБА_1 на виконання рішення суду, а твердження викладені в звіті не підкріплені належними доказами. Фактично зміст звіту зводиться до заперечень, стосовно спірних правовідносин, які були предметом розгляду справи і щодо яких прийнято рішення що набрало законної сили. 
У вказаному рішенні суду надана правова оцінка підставності надання усіх належних пільг.
Частиною 4 ст.245 КАС України передбаченою, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Так, Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", яке набуло статусу остаточного 15.01.2010, констатовано систематичне невиконання в Україні рішень національних судів. З огляду на суть порушення суд зобов`язав державу, зокрема, невідкладно запровадити ефективний засіб юридичного захисту (або комплекс таких засобів), який би забезпечив адекватний та достатній захист від невиконання або затримки у виконанні рішення національного суду, за виконання якого вона несе відповідальність відповідно до принципів, встановлених практикою Європейського суду з прав людини.»
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах   "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що з метою ефективного захисту прав позивача та забезпечення реального виконання рішення суду необхідно встановити відповідачу новий строк для подання звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2020  у справі № 1.380.2019.002915 та зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради подати до суду у сорокаденний строк з моменту набрання законної сили ухвалою звіт про виконання рішення суду від 21.01.2020  у справі № 1.380.2019.002915.
Частиною 2 ст. 382 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції. (ч.6 ст.382 КАС України).
Частиною 7 ст.382 КАС України визначено, що сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою вказаної статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою. Невиконання рішення суду на протязі тривалого часу є порушенням права на справедливий судовий розгляд, що є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно частини 3 ст. 24 Закону України «Про місце самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що кожна посадова особа на яку покладено керівні обов`язки з організації роботи відповідного структурного підрозділу повинна розуміти важливість своєчасного і належного виконання судового рішення, та відповідно прикласти зусиль для його виконання, тобто начальник Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської має належним чином організувати процес розгляду питання виконання судового рішення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що положення ч.2 ст. 382 КАС України, містить достатність підстав для накладення штрафу на керівника відповідача суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення – начальника Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради.
Посилання апелянта на те, що суд не взяв до уваги твердження відповідача про те, який обсяг пільг може надаватись Управлінням праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради позивачу є необгрунтованим, оскільки відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 було зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради вирішити питання про надання та виплату ОСОБА_1 усіх належних їй пільг передбачених законодавством України з 2017 року з урахуванням раніше проведених виплат враховуючи позицію викладену у рішенні суду. Проте у  випадку неясності чи незрозумілості судового рішення, особа вправі була звернутися в суд за його  роз`ясненням.
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись статтями 308, 315, 316, 321,322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скарги Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду  від 26 листопада 2020 року у справі №1.380.2019.002915 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	В. Я. Макарик  	
Повне судове рішення складено 04.03.2021