ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/14476/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова    Є.    В. - головуючого, Уркевича В. Ю., Чумака Ю. Я., розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 про    закриття    апеляційного провадження (колегія суддів: головуючий - Андрієнко  В.  В., Євсіков  О.  О., Калатай  Н.  Ф., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю  «Ю.ЕФ.  Кепітал    Партнерс    Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АК Консалтинг» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест    Балтик    Груп», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр    реєстрації» Бондарук    Юлії    Олександрівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяни Миколаївни, Державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» Дмитрунця    Любомира Васильовича про    визнання недійсним договору та скасування рішень державних реєстраторів
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.          Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» (далі - ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю    «АК    Консалтинг» (далі - ТОВ «АК Консалтинг») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Балтик Груп» (далі - ТОВ    «ФК «Інвест Балтик Груп») про:
-          визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки від    08.11.2016, укладеного між ТОВ «ФК «Інвест Балтик Груп» та ТОВ    «АК    Консалтинг», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т. М. (далі - нотаріус Бондар Т. М.) та зареєстрованого в реєстрі за № 2221;
-          скасування рішення державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» Бондарук Юлії Олександрівни (далі - реєстратора Бондарчук    Ю.    О.) про державну реєстрацію переходу права власності від 09.08.2018, індексний номер 42465139;
-          скасування рішення нотаріуса Бондар Т. М. про державну реєстрацію змін до права власності від 30.08.2018, індексний номер 42776793;
-          скасування рішення державного реєстратора Комунального    підприємства    «Світоч» м. Києва Дмитрунця Л. В. (далі - реєстратор Дмитрунець Л. В.) про державну реєстрацію переходу права власності від 18.12.2018, індексний номер 44692575;
-          скасування рішення реєстратора Дмитрунця Л. В. про державну реєстрацію переходу права власності від 18.12.2018, індексний номер 44692797.
2.          На обґрунтування позовних вимог ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» зазначило таке. Оспорюваним договором ТОВ «АК Консалтинг» передано всі права іпотекодержателя за договором іпотеки від 29.12.2006, укладеним між Акціонерним банком «Енергобанк» (далі - АТ «Енергобанк», банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» (далі - ТОВ «Ройланс-Україна»), яке змінило найменування на ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», тоді як договір відступлення прав вимоги за кредитним договором  укладений між ТОВ    «ФК    «Інвест    Балтик    Груп» та ТОВ    «АК    Консалтинг» 09.11.2016, надав йому право вимоги до ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» лише на суму заборгованості у розмірі    2    842    058,66    грн, і у випадку невиконання останнім обов`язку повернення ТОВ «АК Консалтинг» боргу у цьому розмірі, останнє мало би право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення лише на цю суму. Утім 18.12.2018 ТОВ    «АК    Консалтинг» звернуло стягнення на предмет іпотеки та зареєструвало за собою право власності на нерухоме майно. Внаслідок цих обставин позивач вважає, що оспорюваним договором порушено його право як іпотекодавця, у тому числі на відшкодування перевищення вартості предмета іпотеки, тому що ТОВ    «АК    Консалтинг» мало право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити свої вимоги лише у розмірі 2    842    058,66    грн. Він вважає, що договір відступлення прав за договором іпотеки позбавляє його на отримання відшкодування у розмірі різниці відповідних сум, тому звернувся з цим позовом. 
3.          Також позивач зазначив, що укладений між ТОВ «ФК «Інвест Балтик Груп» та ТОВ    «АК    Консалтинг» договір відступлення прав за договором іпотеки від 08.11.2016 підлягає визнанню недійсним у зв`язку з тим, що він укладений не на підставі договору відступлення прав за кредитним договором № 610-34 від 24.10.2006, укладеним між АТ «Енергобанк» та ТОВ «Ройланс-Україна», яке змінило найменування на ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», у якому зазначено основне зобов`язання, а на підставі договору поруки від 04.11.2016, укладеного між ТОВ    «ФК    «Інвест Балтик Груп» та ТОВ «АК Консалтинг». Крім того, в порушення статті    24    Закону України «Про іпотеку» та домовленості сторін, обумовленої пунктом    7.6. договору іпотеки від 29.12.2006, укладеного між АТ    «Енергобанк» та ТОВ «Ройланс-Україна», яке змінило найменування на ТОВ    «Ю.ЕФ.    Кепітал    Партнерс    Україна», оспорюваний договір укладений раніше за договір відступлення прав за кредитним договором. У зв`язку з цим і рішення про державну реєстрацію прав за ТОВ «АК Консалтинг», прийняті на підставі оспорюваного договору, підлягають скасуванню через його недійсність.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
4.           24.10.2006 між АТ «Енергобанк» та ТОВ «Ройланс-Україна», яке змінило найменування на ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» (позичальник) укладено договір про надання кредиту № 610-34 (далі - кредитний договір), згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 27 508 826,97 грн терміном з 24.10.2006 по 05.12.2016 на придбання об`єктів нерухомого майна, розташованих на АДРЕСА_1. 
5.          В забезпечення цього кредитного договору 29.12.2006 між банком (іпотекодержатель) та ТОВ «Ройланс-Україна», яке змінило найменування на ТОВ    «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» (іпотекодавець), укладено договір іпотеки, згідно з яким останнім передано в іпотеку нерухоме майно, розташоване на АДРЕСА_1, перелік якого зазначено у цьому договорі. Абзацом другим пункту 7.6 договору іпотеки визначено, що відступлення прав за цим договором здійснюється іпотекодержателем без згоди іпотекодавця за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за зобов`язанням.
6.           12.02.2015 на підставі постанови правління Національного банку України №    96    в АТ «Енергобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних і рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 29 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду, а 12.06.2015 розпочато процедуру ліквідації банку.
7.           03.11.2016 між банком та ТОВ «ФК «Інвест Балтик Груп» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором, згідно з яким банк відступив новому кредитору права вимоги до позичальника за договором (ТОВ    «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна»), включаючи права вимоги до правонаступників боржника або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника за кредитним договором.
8.          Цього ж дня між банком та ТОВ «ФК «Інвест Балтик Груп» (новий кредитор) укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, згідно з яким банк відступив новому кредитору права вимоги за договором іпотеки від 29.12.2006, укладеним між АТ «Енергобанк» та ТОВ «Ройланс-Україна», яке змінило назву на ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», включаючи права вимоги до правонаступників іпотекодавця або інших осіб, до яких перейшли його обов`язки.
9.           04.11.2016 між ТОВ «ФК «Інвест Балтик Груп» та ТОВ «АК Консалтинг» укладено договір поруки, згідно з яким останнє поручилося перед ТОВ «ФК «Інвест Балтик Груп» за виконання ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» своїх зобов`язань за кредитним договором.
10.           08.11.2016 у зв`язку з погашенням ТОВ «АК Консалтинг» частини заборгованості за кредитним договором в розмірі 6    747    000 грн, між ТОВ «ФК «Інвест Балтик Груп» (первісний іпотекодержатель) і ТОВ «АК Консалтинг» (новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, згідно з яким первісний іпотекодержатель відступив новому іпотекодержателю права вимоги за договором іпотеки від 29.12.2006, укладеним між АТ «Енергобанк» та ТОВ «Ройланс-Україна», яке змінило назву на ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», включаючи права вимоги до правонаступників іпотекодавця або інших осіб, до яких перейшли обов`язки іпотекодавця, укладеним в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ    «Ройланс-Україна», яке змінило назву на ТОВ    «Ю.ЕФ.    Кепітал    Партнерс Україна», за кредитним договором.
11.          Згідно з умовами пункту 2 цього договору новий іпотекодержатель в день його укладення набуває всі права іпотекодержателя за договором іпотеки у зв`язку з повним виконанням своїх зобов`язань як поручителя за договором поруки від 04.11.2016, укладеним між ТОВ «ФК «Інвест Балтик Груп» та ТОВ «АК Консалтинг».
12.           09.11.2016 між ТОВ «ФК «Інвест Балтик Груп» (первісний кредитор) та ТОВ    «АК    Консалтинг» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, згідно з яким первісний кредитор відступив право вимоги та всіх інших прав до боржника за кредитним договором в порядку і в обсязі, визначених цим договором відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема, але не виключно пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України.
13.          Згідно з пунктом 1.2 цього договору до нового кредитора переходять права первісного кредитора до боржника за кредитним договором повністю та на умовах, які існували на момент відступлення права вимоги, включаючи, але не обмежуючись: право вимоги на повернення отриманих коштів, право вимоги на отримання нарахованих та несплачених процентів у розмірі, передбаченому кредитним договором, інші платежі, передбачені умовами кредитного договору.
14.          Станом на день укладення цього договору заборгованість боржника перед первісним кредитором згідно з умовами кредитного договору становила 2    842    058,66 грн, з яких 130 145,97 грн - основна заборгованість за кредитним договором, 2 711 912,69 грн - заборгованість за відсотками.
15.          У пункті 4.2 цього ж договору сторони домовилися про те, що підписанням цього договору новий кредитор підтвердив, що первісний кредитор повідомив його про те, що на підставі акта приймання-передачі прав вимоги від 04.11.2016 права вимоги за кредитним договором на суму 6 747 000 грн перейшли до ТОВ    «АК Консалтинг» у зв`язку з погашенням частини заборгованості боржника як поручителя за договором поруки від 04.11.2016.
16.          Отже, згідно з договором відступлення прав вимоги до ТОВ    «АК    Консалтинг» перейшло право вимоги за кредитним договором (за основним зобов`язанням) 09.11.2016.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
17.          Господарський суд міста Києва 12.02.2020 ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 08.11.2016, укладеного між ТОВ «ФК «Інвест Балтик Груп» та    ТОВ    «АК    Консалтинг», та про скасування рішень про державну реєстрацію переходу права власності як похідних.
18.          Обґрунтував тим, що внаслідок виконання ТОВ «АК Консалтинг» умов договору поруки від 04.11.2016, тобто часткового виконання кредитного договору, до останнього станом на 08.11.2016 перейшли права кредитора за основним зобов`язанням, а договором відступлення прав за договором іпотеки не порушено права ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна». 
19.          Північний апеляційний господарський суд 29.09.2020 ухвалив постанову, повний текст якої підписаний 12.10.2020, якою скасував рішення місцевого господарського суду та ухвалив нове рішення про задоволення позову.
20.          Виходив з того, що в силу статті 24 Закону України «Про іпотеку» та домовленості сторін, передбаченої договором іпотеки, відступлення прав за договором іпотеки може здійснюватися одночасно з відступленням права вимоги за основним зобов`язанням або через певний проміжок часу після укладення договору відступлення права вимоги за основним зобов`язанням та в жодному разі не може передувати укладенню договору відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Утім станом на 08.11.2016 (момент укладення оспорюваного договору) ТОВ «АК Консалтинг» не було кредитором за основним зобов`язанням, а договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 08.11.2016 укладений раніше договору відступлення прав вимоги за основним зобов`язанням (кредитним договором) від 09.11.2016, що не відповідає вимогам цього закону та умовам договору іпотеки. 
21.          Також суд апеляційної інстанції указав на те, що оспорюваним договором порушено право ТОВ    «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» як іпотекодавця, у тому числі на відшкодування перевищення вартості предмета іпотеки, тому що ТОВ    «АК    Консалтинг» мало право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити свої вимоги лише у розмірі 2    842    058,66    грн і оспорюваний договір відступлення прав за договором іпотеки позбавляє його на отримання відшкодування у розмірі різниці відповідних сум. 
22.          Крім того, Північний апеляційний господарський суд 29.09.2020 постановив ухвалу, якою закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду м. Києва від 12.02.2020 у цій справі на тій підставі, що при розгляді цієї справи не вирішувалися питання про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 .
23.          Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду 17.11.2020 постановив ухвалу (колегія суддів: Пільков К. М., Мачульський Г. М., Могил С. К.), якою: відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 у справі №910/14476/19; відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про вступ у справу як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у справі № 910/14476/19; відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 про закриття апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_1 у справі №  910/14476/19 у письмовому провадженні.
24.          Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від    10.12.2020, у зв`язку з рішенням зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.11.2020 № 13 про обрання судді ОСОБА_2 до Великої Палати Верховного Суду здійснено повторний автоматизований розподіл цієї справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: Краснов Є. В., Чумак Ю. Я., Уркевич В. Ю.
Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги
25.          У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2020, постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про вступ у справу як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 про закриття апеляційного провадження за його скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від    12.02.2020 у цій справі. Просить скасувати цю ухвалу суду апеляційної інстанції і закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення.
26.          Свої вимоги обґрунтував тим, що він також є іпотекодержателем об`єкта, розташованого на АДРЕСА_1 , зокрема за договором іпотеки від 21.02.2014, укладеним між ним та ТОВ    «Ройланс-Україна», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л. В. та зареєстрованим в реєстрі за № 549, що, на його думку, безпосередньо впливає на його права та інтереси, оскільки ТОВ    «АК    Консалтинг» у подальшому звернуло стягнення на предмет іпотеки.
27.          Також ОСОБА_1 посилається на те, що АТ «Енергобанк» і у подальшому ТОВ    «АК    Консалтинг» були обізнані про наступну іпотеку і банк надав на неї згоду, тому ОСОБА_1 , який також є іпотекодержателем цього об`єкта, має право звернення на той же об`єкт нерухомого майна. Утім оскаржувана реєстрація права власності за ТОВ «АК Консалтинг» відбулася в порядку реалізації звернення стягнення на предмет іпотеки, тому ОСОБА_1 посилається на те, що він також реалізовує своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки, про що свідчить низка справ у інших судах. Тобто власний інтерес у межах цього спору ОСОБА_1 обґрунтовує подальшим зверненням стягнення ТОВ «АК Консалтинг» на предмет іпотеки.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
28.          ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» та ТОВ «АК Консалтинг» у відзивах на касаційну скаргу ОСОБА_1 просили залишити її без задоволення, заперечили проти вимог останнього на тій підставі, що оскаржуваним ОСОБА_1 рішенням не вирішувався спір про право у правовідносинах, учасником яких він є. Крім того, ОСОБА_1 не є стороною оспорюваного позивачем договору. У рішенні місцевого господарського суду відсутні висновки про його права й обов`язки і воно не стосується ОСОБА_1 .
Позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду
Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції
29.          Апеляційний господарський суд після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , встановивши, що скаржник не є учасником справи та стороною оспорюваного договору і місцевим господарським судом не було вирішено питання про його права й обов`язки, дійшов обґрунтованого висновку, що рішенням та постановою у справі питання про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішувалися та правомірно закрив апеляційне провадження за його апеляційною скаргою.
30.          Так, як зазначалося вище, предметом спору у цій справі є визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 08.11.2016, укладеного між ТОВ «ФК «Інвест Балтик Груп» та ТОВ «АК Консалтинг». Іпотекодавцем предмета іпотеки є ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», яке оспорює його з тих підстав, що він укладений не на підставі договору відступлення прав за кредитним договором №    610-34 від 24.10.2006 як основним зобов`язанням, а на підставі договору поруки від 04.11.2016, укладеного між ТОВ «ФК «Інвест Балтик Груп» та ТОВ    «АК    Консалтинг». Крім того, в порушення статті 24 Закону України «Про іпотеку» та домовленості сторін, обумовленої пунктом 7.6. договору іпотеки від 29.12.2006, укладеного між АТ «Енергобанк» та ТОВ «Ройланс-Україна», оспорюваний договір укладений раніше за договір відступлення прав за кредитним договором. 
31.          Звертаючись до суду, ОСОБА_1 вказував, що він також є іпотекодержателем об`єкта, розташованого на АДРЕСА_1, зокрема за договором іпотеки від 21.02.2014, укладеним між ним та ТОВ    «Ройланс-Україна», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л. В. та зареєстрованим в реєстрі за № 549, що, на його думку, безпосередньо впливає на його права та інтереси, оскільки ТОВ    «АК    Консалтинг» у подальшому звернуло стягнення на предмет іпотеки.
32.          Отже, за доводами скаржника, оскаржене в апеляційному порядку рішення стосувалося його майнових прав та інтересів в розрізі можливості права розпоряджатися майном шляхом його відчуження, а тому, як він вважає, вирішення питання щодо визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину має пряме відношення до його майнових прав і інтересів. 
33.          Утім Господарський суд м. Києва, ухвалюючи 12.02.2020 рішення у цій справі, відмовив у задоволенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину, тому суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що при ухваленні цього рішення не вирішувалися питання про права й обов`язки ОСОБА_1 , який не є стороною оспорюваної угоди, і це судове рішення не впливає на його права й інтереси.
34.          Відповідно до частини першої статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
35.          Відповідно до частини першої статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. 
36.          Тобто цією нормою визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмета та підстав позову. Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.
37.          Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254  ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним.
38.          Слід ураховувати, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
39.          Встановивши зазначені вище обставини щодо прийняття рішення суду про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, суд апеляційної інстанції вирішує питання про скасування судового рішення на підставі пункту 4 частини третьої статті 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
40.          Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав, вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.
41.          Таким чином, суд апеляційної інстанції мав першочергово з`ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення про права, інтереси та/або обов`язки скаржника, про які саме, в якій саме частині судового рішення прямо вказано про таке, та після встановлення цих обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права, інтереси та/або обов`язки заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права та/або обов`язки, та/або інтереси стосовно сторін у справі судом не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.
42.          Відповідний правовий висновок викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду, зокрема у постановах від 10.05.2018 у справі №910/22354/15, від 19.06.2018 у справі №910/18705/17, від 11.07.2018 у справі №911/2635/17, від 04.10.2018 у справі №5017/461/2012, від 29.11.2018 у справі №918/115/16, від 04.12.2018 у справі №906/1764/15, від 06.12.2018 у справі №910/22354/15, від 11.12.2018 №916/2878/14, від 15.01.2019 у справі №7/74 і колегія суддів не вбачає правових підстав відступати від нього.
43.          При вирішенні цього спору суди попередніх інстанцій керувалися положеннями частини першої статті 216 Цивільного кодексу України, за приписами якої недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
44.          У цій справі судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване судове рішення не було прийнято про права, інтереси та/або обов`язки скаржника, отже суд дійшов правомірного висновку, що така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.
45.          Ураховуючи, що місцевим господарським судом відмовлено у позові про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки від    08.11.2016, сторонами якого є ТОВ «ФК «Інвест Балтик Груп» і ТОВ    «АК    Консалтинг», не потребувало вирішення питання щодо застосування наслідків недійсності правочину, у тому числі вирішення питання про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , який стверджує про те, що він також є іпотекодержателем об`єкта, переданого в іпотеку.
46.          Вирішення судом питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи, не залученої до участі у справі, буде мати місце, якщо такі права, інтереси та (або) обов`язки особи виникають саме із оскарженого судового рішення, а не із інших юридичних фактів, із яких виходив суд, приймаючи своє рішення.
47.          У цій справі скаржник не є безпосереднім учасником спірних правовідносин, які виникли між сторонами, тому оскаржуване судове рішення само по собі не вирішує питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, не створює для скаржника жодних юридичних прав та/чи обов`язків. Тому підстав для скасування оскарженої ухвали та задоволення касаційної скарги немає.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
48.          Враховуючи, що скаржником не доведено, а судом касаційної інстанції не встановлено наявності підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції, її слід залишити без змін.
49.          Відповідно до частини третьої статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
50.          Згідно зі статтею 309 цього ж Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Судові витрати
51.          Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.
Керуючись статтями 301, 304, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.          Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 у справі №  910/14476/19 про закриття апеляційного провадження залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов

Суддя                                                                                                    В. Ю. Уркевич

Суддя                                                                                                    Ю. Я. Чумак