ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/7141/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро  апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області         
на рішення Дніпропетровській  окружного адміністративного суду   від 12.08.2020   року, (суддя суду першої інстанції Верба І.О.), прийняте у порядку спрощеного позовного  провадження, в адміністративній справі №160/7141/20   за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  до  Фермерського господарства «Агро-Верітас» про стягнення податкового боргу, - 
в с т а н о в и в :
          30 червня 2020 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: стягнути з Фермерського господарства «Агро-Верітас» суму  податкового боргу у розмірі 5   520,99 грн шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.
          Адміністративний позов обґрунтований тим, що відповідач має податковий боргу розмірі 5  520.99 грн., який виник: за результатами акту перевірки від 18.07.2019 року №39863/04-36-54-41/40968123 та прийнятого податкового повідомлення – рішення від 02.08.2019 року, самостійним поданням уточнюючого розрахунку,  несплатою суми узгоджених платежів та нарахуванням пені.  У зв`язку з несплатою відповідачем суми податкового боргу, контролюючим органом в автоматичному режимі сформовано податкову вимогу від 09.09.2019 року №273022-54, яку надіслано за податковою адресою ФГ «Агро-Верітас» вимогу про сплату боргу. Таким чином, на думку позивача достатньою є підставою для стягнення з відповідача суми податкового боргу.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 року в задоволенні позовних вимог – відмовлено.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. 
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що акт камеральної перевірки та податкове повідомлення – рішення, на підставі яких виник податковий борг, були надіслані на податкову адресу відповідача, однак відправлення повернуті відправнику. Такі  акт та податкове повідомлення – рішення вважаються врученими платнику податків відповідно до приписів п. 58.3 ст. 58, ст. 42 ПК України, відтак суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо неузгодженості податкового зобов`язання та передчасності надіслання вимоги про сплату податкового боргу.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що  Фермерське господарство “Агро-Верітас” (код ЄДРПОУ 40968123) зареєстроване 18.11.2016, запис №   1   201   102   0000   000793, та знаходиться на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
В інтегрованих картках платника обліковується податковий борг з податку на додану вартість в сумі 5   520,99 грн.
Згідно наданого до позову розрахунку податкового боргу, заявлена контролюючим органом до стягнення сума боргу виникла на підставі:
- 16.08.2019 донараховано суму грошового зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення від 02.08.2019 №   0038635441 у розмірі 17   334 грн. Рішення направлено на адресу підприємства поштою рекомендованим листом з повідомленням, проте конверт повернуто зворотно до податкового органу у зв`язку із неврученням. Податковий борг зменшено на суму 17   334 грн за поданим платником податку уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 30.10.2019 №   9255195932;
- 16.08.2019 донараховано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) згідно податкового повідомлення-рішення від 02.08.2019 №   0038635441 у розмірі 4   333,50 грн;
- 26.08.2019 нараховано пені на підставі підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України в сумі 568,46 грн за період з 02.08.2019 по 18.07.2019. Податковий борг зменшено на суму 1 грн за поданим платником податку уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 30.10.2019 №   9255195932. Залишок боргу – 567,46 грн;
- 30.10.2019 нараховано пені на підставі підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України в сумі 620,03 грн за період з 27.08.2019 по 29.10.2019.
У зв`язку із наявністю з облікових картках відповідача податкового боргу контролюючим органом Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області виставлено ФГ “Агро-Верітас” податкову вимогу від 09.09.2019 №   273022-54, згідно якої сума податкового боргу станом на 08.09.2019 становить 22   235,96 грн, у тому числі основний платіж – 17   334 грн, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) – 4   333,50 грн, пеня – 568,46 грн. Вимога направлена на адресу підприємства поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримана останнім 23.10.2019.
          На підставі зазначеного, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду з адміністративним позовом про стягнення з ФГ «Агро-Верітас» податкового боргу у розмірі 5  520.99 грн..
          Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що  про неузгодження грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням від 02.08.2019 №   0038635441. Оскільки грошове зобов`язання є неузгодженим, то нарахування пені на підставі підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України є неправомірним, а направлення податкової вимоги на адресу платника податку є передчасним. Таким чином, суд дійшов висновку, що підстави для стягнення з відповідача податкового боргу – відсутні.
          Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
          Оскільки суми податкового боргу не були сплачені у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з позовом.
Відповідно до    статті 67 Конституції України    кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
За правилами підпункту    16.1.4    пункту    16.1    статті    16 ПК України    платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пунктом    36.1    статті    36 ПК України    податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Як передбачено підпунктом    14.1.39. пункту    14.1    статті    14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
За визначенням, наведеним у        підпункті    14.1.157    пункту    14.1    статті    14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Згідно із пунктом 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Виходячи із визначення, зазначеного у підпункті    14.1.175. пункту    14.1    статті    14 ПК України    визначення, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до пункту    59.1    статті    59 ПК України    у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Таким чином, узгоджене грошове зобов`язання, проте не сплачене платником податків у добровільному порядку в строки визначені законодавством набуває статусу податкового боргу , з метою стягнення якого контролюючий орган має право звертатись з відповідним позовом до суду.
          Згідно пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (пункт 42.2 статті 42 ПК України).
Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата (пункт 42.3 статті 42 ПК України).
Згідно із пунктом 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).
Пунктом 95.3 цієї статті визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
          Встановлені обставини справи свідчать, що заявлена до стягнення сума податкового боргу у розмірі 5   520,99 грн складається з суми штрафних санкцій 4   333,50 грн за податковим повідомленням-рішенням від 02.08.2019 №   0038635441 та пені 1   187,49 грн, нарахованої у зв`язку із несплатою грошових зобов`язань за таким рішенням.
Податкове повідомлення-рішення від 02.08.2019 №   0038635441 прийнято Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на підставі акта від 18.07.2019 №   39863/04-36-54-41/40968123 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ФГ “Агро-Верітас” за травень 2019 року, якою встановлено порушення пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 ПК України, внаслідок чого завищено суму податкового кредиту на 17   334 грн, а отже занижено суму, яка підлягала сплаті до бюджету на 17   334 грн.
Акт від 18.07.2019 №   39863/04-36-54-41/40968123 направлено на зареєстровану адресу платника податків поштою рекомендованим листом з повідомленням, проте конверт повернуто зворотно до податкового органу у зв`язку із неврученням з відміткою “інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення”, додатково зазначено “отказ – нет начальника в Вас-ке”.
Податкове повідомлення-рішення від 02.08.2019 №   0038635441 направлено 06.08.2019 контролюючим органом на зареєстровану адресу платника податків поштою рекомендованим листом з повідомленням штриховий кодовий ідентифікатор 5141302821551, однак конверт із вкладенням повернуто відправнику з відміткою “неоплачено, оплачено не в повному обсязі”.
          Таким чином, податкове повідомлення-рішення фактично не надіслано платнику податків у встановленому порядку, оскільки конверт повернуто поштовим відділенням з метою належного дооформлення поштового відправлення шляхом оплати поштової послуги.
Отже, у даному випадку контролюючим органом не дотримано вимог статті 42 ПК України щодо направлення/вручення платнику податків документа.  
З урахуванням зазначеного, суд доходить до висновку про неузгодження грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням від 02.08.2019 №   0038635441.
Оскільки грошове зобов`язання є неузгодженим, то нарахування пені на підставі підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України є неправомірним.
          З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про стягнення з ФГ «Агро-Верітас» податкового боргу.
          Доводи позивача з приводу того, що податкове повідомлення – рішення було направлено на адресу відповідача із дотриманням правил формування поштових відправлень, а причини повернення поштового відправлення відправнику поштовим відділенням зазначено неправильно, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту допущення помилки відділом поштового зв`язку. 
          Копії фіскальних чеків на які посилається позивач як на підставу підтвердження відправлення на адресу відповідача податкового повідомлення – рішення суд не приймає, оскільки сам факт відправлення документів на адресу відповідача в даній справі не оскаржується, спірним є факт причин неотримання платником податку поштового відправлення, тим більше, з копії фіскального чеку не вбачається підтвердження або спростування фактів неналежного оформлення податковим органом поштового відправлення, наслідком якого стало повернення останнього.
          Таким чином, в порушення ст. 77 КАС України позивачем не підтверджено тих обставин, на яких ґрунтуються його доводи. 
           З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для зміни або скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,- 
п  о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області   - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020  року в адміністративній справі №160/7141/20 – залишити без змін. 
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
          Постанова в повному обсязі складена 21.01.2021 року. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай