Справа № 161/8406/18 	Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С. С. 	
Провадження № 22-ц/802/289/21  Категорія: 84 	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
23 лютого 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І., 
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л.Я., 
секретар судового засідання Опейда В.О.,
з участю: 
представника боржника адвоката Таран О. П.,
Головного державного виконавця Білової В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою боржника  ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, стягувач – Волинська митниця ДФС, за апеляційною скаргою Головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Наглій Надії Вікторівни на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2020 року, 

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1  звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Свої вимоги мотивує тим, що 01 червня 2018 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області постановлена ухвала у справі № 161/8406/18, згідно з якою задоволено подання головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Наглій Н. В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника  ОСОБА_1  без вилучення паспортного документа до повного виконання зобов`язань, покладених на нього згідно зведеного виконавчого провадження № 55694926: постанови у справі про порушення митних правил № 3751/20500/17 від 25.10.2014 про стягнення з  ОСОБА_1  штрафу в розмірі 192817 грн 95 коп.; постанови в справі про порушення митних правил № 3751/20500/17 від 25.10.2017 про стягнення з  ОСОБА_1  штрафу у розмірі 63064 грн 86 коп., постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 044350 від 15.09.2017 про стягнення з  ОСОБА_1  штрафу у розмірі 510 грн, постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 270276 від 21.01.2018 про стягнення з  ОСОБА_1  штрафу у розмірі 510 грн. На даний час три виконавчі провадження закриті, залишилося невиконаним одне виконавче провадження, яке відкрито за постановою про порушення митних правил про стягнення штрафу в розмірі 192817 грн 95 коп. Зазначає, що у його власності є земельна ділянка площею 0,0568 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0725784600:05:003:1162. На вказану земельну ділянку накладено арешт та оголошено заборону на її відчуження від 06.10.2014 ВП № 43840557. З 2018 року по даний час ДВС мав усі можливості реалізувати вказану земельну ділянку та погасити наявну заборгованість, проте, жодних дій з реалізації земельної ділянки вчинено не було. На даний час він має серйозну хворобу, псоріаз, і йому необхідно лікування за кордоном, яке погодилася надати йому Незалежна клінічна лікарня № 1 м. Любліна, прийняти його на лікування. У зв`язку з наявністю зазначеного обмеження, він немає можливості виїхати на лікування, що є загрозою не тільки його здоров`ю, а й життю, а тому просить суд заяву задовольнити.
       Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2020 року заяву задоволено. Скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , застосоване відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду від 01 червня 2018 року.
Головний державний виконавець Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Наглій Н. В. подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, в якій покликаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права. Вказує, що безпідставним є висновок суду першої інстанції, що державним виконавцем не було вчинено дій з реалізації земельної ділянки ОСОБА_1 на яку накладено арешт та оголошено заборону на її відчуження від 06.10.2014 ВП № 43840557. Земельна ділянка виставлялась на торги три рази. Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки її ринкова вартість становить 117 750,00 гривень. Згідно протоколу № 371788 проведення електронних торгів, торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів (відхилено – несплата гарантійного внеску). Згідно Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 – була переоцінка даного лоту на 15%. Згідно протоколу № 376021 стартова ціна 100087,50 грн проведення електронних торгів, торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів (відхилено – несплата гарантійного внеску). На підставі вказаного вище Порядку відбулася переоцінка даного лоту на 30%. Згідно протоколу № 380220 стартова ціна 82425,00 грн проведення електронних торгів, торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів (відхилено – несплата гарантійного внеску). Сума до стягнення з ОСОБА_1 залишається 214 666,84 грн. Дії боржника впливають на недоотримання Державним бюджетом України значних сум, які підлягають стягненню. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що з чотирьох виконавчих проваджень, три провадження є закритими. Вказує, що ним 31.12.2020 сплачено 1000,00 грн, 17.02.2021 – 2000,00 грн, враховуючи, що він ніде не працює, має поодинокі заробітки, то намагається щомісяця сплачувати по 1000,00 грн. Вважає, що при належній роботі державного виконавця є можливість реалізувати земельну ділянку на яку накладено арешт. Зазначає, що має серйозну хворобу – псоріаз і йому потрібна кваліфікована медична допомога за кордоном, оскільки в Україні відсутнє необхідне медичне обладнання та фахівці. Він не ухиляється від виконання своїх зобов`язань і частково їх виконує. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
В суді апеляційної інстанції Головний державний виконавець Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Білова В.А. підтримала апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.
Представник боржника адвокат Таран О. П. апеляційну скаргу не визнав та просив залишити її без задоволення.
Інші учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним чином були повідомлені судом про час та місце судового розгляду.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, виходячи з такого.
Задовольняючи заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що державним виконавцем не надано до матеріалів справи доказів, що ОСОБА_1 умисно ухиляється від сплати коштів за виконавчим провадженням і врахував стан здоров`я заявника.
Однак такий висновок не відповідає встановленим обставинам справи, зроблений з порушенням норм процесуального законодавства.
Судом першої інстанції встановлено, що  01 червня 2018 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області постановлена ухвала у справі № 161/8406/18, згідно з якою задоволено подання головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Наглій Н. В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до повного виконання зобов`язань, покладених на нього згідно зведеного виконавчого провадження № 55694926: постанови у справі про порушення митних правил № 3751/20500/17 від 25.10.2014 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 192817 грн 95 коп.; постанови в справі про порушення митних правил № 3751/20500/17 від 25.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 63064 грн 86 коп., постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 044350 від 15.09.2017 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510 грн, постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 270276 від 21.01.2018 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510 грн.
Підставою для обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 слугувало те, що останній є боржником у зведеному виконавчому провадженні № 55694926, протягом тривалого часу не відшкодовує кошти, мав реальну можливість сплатити стягувачу кошти, що свідчить про ухилення його від виконання зобов`язання.
Постановою головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Наглій Н. В. від 02.11.2020 закінчено виконавче провадження з виконання постанови № 3451/20500/17 від 25.10.2017, так як вищезазначена постанова скасована рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 04.07.2019.
29.10.2020 ОСОБА_1 вчинив дії щодо погашення боргу на суму 2190 грн.
На даний час тривають виконавчі дії по виконавчому провадженні на суму 212 090 грн 85 коп. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.10.2014 ВП № 43840557 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми, в тому числі на земельну ділянку площею 0,0568 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0725784600:05:003:1162.
З виписки № 2050, доданої до матеріалів справи ОСОБА_1 вбачається, що останній хворіє: повний діагноз псоріаз поширений з 2014 року, лікується амбулаторно та стаціонарно у періоди виражених захворювань, ремісію досягти не вдається, поліпшення стану лікування короткотривале, із наступним загостренням процесу.
Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.
Пунктом 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням – до виконання зобов`язань.
Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника – фізичної особи чи керівника боржника – юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. 
Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у випадку ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.     
Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. ч. 5-7 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.
Ухвалою Луцького міськрайоного суду від 01 червня 2018 року вирішено питання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. Предметом розгляду у цій справі є заява про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України і встановленню, перевірці підлягають обставини, якими обґрунтовується скасування обмежень. Ухилення від виконання зобов`язань полягає не тільки в діях боржника, але й у його бездіяльності.
Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.
Судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які б викликали необхідність скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. Таке обмеження є обґрунтованим, виправданим і пропорційним втручанням в особисті права і свободи заявника.
На даний час постанови не виконані і існує заборгованість у розмірі 212 090,85 грн. 
Суд апеляційної інстанції враховує значну суму заборгованості ОСОБА_1 та відсутність позитивної тенденції відносно її погашення, що свідчить про небажання останнього вчиняти активні дії щодо виконання рішення суду. Так, боржник сплатив заборгованість у сумі 2190 грн лише 29 жовтня 2020 року, перед подачею до суду заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. При цьому протягом періоду з часу накладення обмежень 01 червня 2018 року по кінець жовтня 2020 року не виконував відповідних зобов`язань, які накладені постановами. Боржник за вказаний період не працевлаштувався і не подав суду доказів про неможливість його працевлаштування, перебування на обліку як безробітного, не надавав державному виконавцю відомостей про свої доходи, майно у вказаний період. Також суд враховує, що державним виконавцем після постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника протягом 2018-2019 року вчинялись дії для реалізації арештованої земельну ділянку площею 0,0568 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0725784600:05:003:1162, однак торги тричі не відбулися – 26 листопада 2018 року, 17 грудня 2018 року, 08 січня 2019 року, на підставі відсутності допущених учасників торгів (відхилено – несплата гарантійного внеску). Крім того, згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки її ринкова вартість становить 117 750,00 гривень, постановою у справі про порушення митних правил № 3751/20500/17 від 25.10.2014 стягненню з  ОСОБА_1  підлягає штраф в розмірі 192 817,95 гривень.
Постановою державного виконавця від 02 листопада 2020 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання постанови в справі про порушення митних правил № 3751/20500/17 від 25.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 63 064 грн 86 коп., але це не змінює обставин, які б викликали скасування тимчасового обмеження, так як ухвалою суду було накладено обмеження до повного виконання зобов`язань, покладених на нього окремими постановами і невиконаними залишились постанова у справі про порушення митних правил на суму 192 817,95 грн від 26 березня 2014 року, дві постанови про накладення адміністративних стягнень штрафу по 510 грн від 15 вересня 2017 року та 21 січня 2018 року, і доказів закриття виконавчих проваджень суду не надано.
Маючи можливість перетинати державний кордон України до червня 2018 року і здійснюючи багаторазові виїзди за межі України, боржник в цей період не вчинив жодних дій для погашення боргу у виконавчому провадженні. 
Обгрунтовуючи заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, заявник посилався на захворювання – псоріаз, для подолання якого необхідна кваліфікована медична допомога за кордоном.
Заявник не надав суду доказів, що надання медичної допомоги неможливе на території України і проходження лікування в медичних закладах України протягом 2014-2020 років, існування загрози здоров`ю та життю.
При розгляді справи суд першої інстанції порушив норми процесуального права.
Відповідно до ч. 6 ст. 441 ЦПК України суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.
Як зазначено в ухвалі суду першої інстанції, суд розглянув справу без участі учасників справи, оскільки вони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. 
У матеріалах справи відсутні заяви про розгляд справи у відсутності боржника та державного виконавця, участь якого в судовому засіданні є обов`язковою.
Заяви представника заявника ОСОБА_2 та державного виконавця Наглій Н.В. про проведення судового засідання без звукозапису не мають значення, оскільки вони суперечать вимогам ст. 247 ЦПК України.
За таких умов суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для скасування тимчасового обмеження  ОСОБА_1  у праві виїзду за межі України.
Відповідно до ч. 8 ст. 441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.
Суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про задоволення заяви  ОСОБА_1  про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, застосоване відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.06.2018.
Оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим вона підлягає до скасування з постановленням нової ухвали про відмову у задоволені заяви.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Наглій Надії Вікторівни задовольнити.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2020 року в даній справі скасувати.
В задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий  

 
Судді