Ухвала
 
22 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 296/868/18
 
провадження № 61-21707 св 19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В.,                         Сакари Н. Ю.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на постанову Житомирського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 11 квітня                         2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним наказ                        в.о. начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області Прокопчука В. В. від 19 грудня 2017 року № 418-к про звільнення з роботи ОСОБА_1 , у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України та скасовано його. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу профілактики виробничого травматизму - головного страхового експерта з охорони праці Житомирського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області з 30 грудня 2017 року.
Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на користь  ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 30 грудня 2017 року по день поновлення на роботі в сумі 184 185 грн 60 коп. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 12 662 грн 76 коп. допущено до негайного виконання. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року апеляційну Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області задоволено частково. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову. Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу профілактики виробничого травматизму - головного страхового експерта з охорони праці Житомирського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області з 29 грудня 2017 року на 20 лютого 2018року. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 20 145 грн 30 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
У грудні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - подаладо Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просила оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.  
 
Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справа розглядатиметься колегією у складі п`яти суддів.  
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою                статті 34, частиною п`ятою статті 279, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               О. М. Осіян 
 
О. В. Білоконь
 
Н. Ю. Сакара