Справа № 757/55167/20-к
Провадження №21-з/991/7/21

АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ

У Х В А Л А

03 березня 2021 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_8 – адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 про роз`яснення ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17 лютого 2021 року у кримінальному провадженні №52020000000000655,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Зміст заяви.
1. До Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла заява заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 про роз`яснення ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (далі – Апеляційна палата) від 17.02.2021.
1.1. У заяві заступник Генерального прокурора просить роз`яснити хто і яким чином повинен виконувати ухвалу колегії суддів Апеляційної палати від 17.02.2021 у справі №757/55167/20-к за апеляційними скаргами прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі – САП) ОСОБА_11 , підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2020.
1.2. Обґрунтовуючи свою заяву, ОСОБА_10 зазначив, що об`єктивно незрозуміло хто і яким чином має виконувати ухвалу АП ВАКС від 17.02.2021, адже: (1) Генеральним прокурором ОСОБА_12 23.12.2020 винесено постанову про покладення повноважень керівника органу прокуратури та Генерального прокурора у кримінальному провадженні №52020000000000655 на час перебування її на посаді Генерального прокурора на заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 ; (2) вимога суду «спонукати» когось до вчинення певних дій не передбачена приписами ст. 36 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
II. Позиція учасників провадження.
2. Учасники висловили свої доводи та заперечення.
2.1. Прокурор ОСОБА_5 , підтримав заяву та просив її задовольнити.
2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_8 – адвокат ОСОБА_9 підтримав заяву та просив ухвалу роз`яснити.
2.3. Захисник підозрюваного ОСОБА_6 – адвокат ОСОБА_7 підтримав заяву та просив ухвалу роз`яснити.
2.4. Інші учасники провадження у судове засідання не прибули, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду чи щодо їхньої обов`язкової участі до суду не подали.
IІІ. Обставини, встановлені колегією суддів під час розгляду заяви.
3. Заслухавши доповідь судді, позиції учасників, вивчивши матеріали провадження та перевіривши наведені доводи, колегія суддів встановила наступне.
3.1. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2020 часткового задоволено скаргу ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 та зобов`язано Генерального прокурора: розглянути клопотання ОСОБА_7 від 01.12.2020 щодо вирішення спору про підслідність у кримінальному провадженні №52020000000000655 від 20.10.2020; вирішити спір про підслідність у зазначеному кримінальному провадженні та доручити здійснення досудового розслідування у ньому іншому органу досудового розслідування (т. 1. а. с. 9).
3.2. На вказане рішення слідчого судді до Апеляційної палати прокурор САП ОСОБА_11 , підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 подали апеляційні скарги (т. 1 а. с. 1-8, 151-154, т. 2 а. с. 87-92).
3.3. У ході судового розгляду апеляційних скарг 17.02.2021 колегією суддів Апеляційної палати прийнято рішення, яким, окрім іншого, постановлено: (1) звернути увагу Генерального прокурора ОСОБА_12 на невиконання службовими особами Державного бюро розслідувань (далі – ДБР) ухвали Апеляційної палати від 10.02.2021; (2) звернутися до Генерального прокурора ОСОБА_12 із вимогою спонукати виконуючого обов`язки заступника начальника першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_13 негайно виконати ухвалу колегії суддів Апеляційної палати від 10.02.2021 у справі №757/55167/20-к - надати Апеляційній палаті документи, що підтверджують до якої саме експертної установи (назва і адреса) скеровані матеріали справи №757/55167/20-к, постанову, на підставі якої такі матеріали направлені на експертизу, та документи, що підтверджують дату і час надіслання відповідних матеріалів для проведення експертизи; (3) зобов`язати Генерального прокурора ОСОБА_12 невідкладно повідомити Апеляційну палату про вжиті нею на виконання цієї ухвали заходи (т. 2 а. с. 228-230).
3.4. Необхідність прийняття рішення щодо звернення до Генерального прокурора та зобов`язання його вчинити дії колегією суддів Апеляційної палати в ухвалі від 17.02.2021, як убачається із підп. 5.8. п. 5 і п. п. 9, 12, 20, 22 такої ухвали, вмотивовано тим, що за відсутності відомостей, який саме прокурор здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №62020000000001016, саме Генеральний прокурор, через виконання наданих йому ч. 3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» і ст. 29 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» повноважень здатен відновити законність, спонукавши у визначений законами України спосіб службових осіб ДБР, які здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №62020000000001016, негайно виконати ухвалу колегії суддів Апеляційної палати від 10.02.2021 у справі №757/55167/20-к (т. 2 а. с. 228-230).
3.5. 01.03.2021 заступник Генерального прокурора ОСОБА_10 звернувся до Апеляційної палати із заявою про роз`яснення ухвали від 17.02.2021 (т. 3 а. с.20-22).
3.6. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 надав суду копію постанови «про відвід від виконання повноважень керівника органу прокуратури та Генерального прокурора у кримінальному провадженні №52020000000000655» від 23.12.2020 (т. 3 а. с. 44-45).
ІV. Мотиви і висновки колегії суддів.
4. Надаючи оцінку обставинам, встановленим під час розгляду заяви щодо роз`яснення судового рішення, колегія суддів виходить із такого.
5. Судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються, проголошуються, видаються, роз`яснюються або надсилаються учасникам судового провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 368-380 цього Кодексу (ч. 2 ст. 418 КПК).
5.1. Якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст (ч. 1 ст. 380 КПК).
5.2. Отже, за змістом ч. 1 ст. 380 КПК роз`яснення судового рішення можливе у випадку, якщо воно є нечітким за змістом, містить положення, які викликають суперечки щодо неоднакового тлумачення висновків суду і розуміння, у т. ч. під час виконання. При цьому суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Тому, у випадку, якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
6. Оцінивши доводи заяви ОСОБА_10 , колегія суддів зазначає, що вони фактично зводяться до нерозуміння заявником хто (суб`єкт) та в який спосіб повинен виконати ухвалу Апеляційної палати від 17.02.2021.
6.1. Однак, враховуючи, що на цій стадії апеляційним судом вирішується питання лише щодо роз`яснення судового рішення, колегія суддів бере до уваги, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).
6.2. Повноваження Генерального прокурора визначені ст. 9 Закону України «Про прокуратуру» та конкретизуються у інших нормативно-правових актах. Зокрема, ст. 29 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» передбачено, що нагляд за додержанням ДБР законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності і досудового розслідування здійснює Генеральний прокурор безпосередньо та через уповноважених ним прокурорів. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору (ч. 3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру»).
6.3. Тобто за змістом ст. 29 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» вживати передбачені законами України заходи, направлені на відновлення законності, порушеної посадовими особами ДБР під час досудового розслідування, в ході здійснення нагляду Генеральний прокурор може як безпосередньо, так і через уповноваження на це інших прокурорів.
6.4. Водночас ч. 3 ст. 9 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що у разі відсутності Генерального прокурора його повноваження здійснює перший заступник Генерального прокурора, а в разі відсутності першого заступника - один із заступників Генерального прокурора.
6.5. Отже, вказаними вище нормами законів України чітко визначено повноваження Генерального прокурора особисто або через інших прокурорів, яким він делегує свої повноваження, за допомогою яких він може «спонукати» виконуючого обов`язки заступника начальника першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_13 негайно виконати ухвалу колегії суддів Апеляційної палати від 10.02.2021.
6.6. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою від 17.02.2021 Генерального прокурора зобов`язано спонукати службову особу ДБР надати відомості з кримінального провадження №62020000000001016 (про місце знаходження вилучених матеріалів справи №757/55167/20-к), щодо відведення Генерального прокурора від контролю за яким інформації в апеляційного суду не має. А тому, надана прокурором копія постанови від 23.12.2020 у кримінальному провадженні №52020000000000655 (див. п. 3.6. цієї ухвали) не свідчить про відсутність повноважень у Генерального прокурора щодо кримінального провадження №62020000000001016.
6.7. Крім того, на думку суду є дивним те, що заступник Генерального прокурора звертається до суду за роз`ясненням яким чином йому виконувати свої повноваження, передбачені Законами України «Про прокуратуру» та «Про Державне бюро розслідувань». Адже, ст. 9, ч. 3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» чітко визначають форми та способи здійснення Генеральним прокурором особисто чи через підпорядкованих йому прокурорів нагляду, згідно якого він та його заступники можуть надавати законні вказівки ДБР виконувати вимоги ст. 129-1 Конституції України у кримінальних провадженнях, нагляд за якими прокурори здійснюють.
7. Тобто, у випадку неможливості виконання ухвали колегії суддів від 17.02.2021 саме ОСОБА_12 як Генеральним прокурором, є очевидним та не потребує додаткового роз`яснення, що обов`язкове і безумовне виконання вказаного судового рішення, котре набрало законної сили, має бути здійснено особою, яка виконує обов`язки Генерального прокурора.
8. Також колегія суддів зауважує, що Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 18.11.2019 у справі №367/3068/17 (провадження №51-8936кмо18) дійшла висновку, що згідно з ч. 1 ст. 380 КПК, якщо судове рішення, яке є результатом судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, за виключенням рішення слідчого судді апеляційного суду ухваленого в порядку, передбаченому главою 21 КПК, є незрозумілим, суд, слідчий суддя, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
8.1. Вищевказана позиція Верховного Суду свідчить про те, що роз`ясненню підлягає остаточне рішення у справі, яким завершується розгляд справи по суті у суді апеляційної інстанції, а не рішення з процесуального питання.
8.2. Із огляду на це, предмет розгляду в апеляційному суді становлять доводи апеляційної скарги, а не процесуальні питання, такі як витребування матеріалів справи чи вжиття заходів, направлених на їх витребування.
8.3. Дослідивши доводи та вимоги заяви ОСОБА_10 , колегія суддів встановила, що вони стосуються роз`яснення ухвали Апеляційної палати від 17.02.2021, яка не є результатом судового провадження в апеляційному порядку та нею не вирішено питання, що становило предмет розгляду, тобто розгляду апеляційних скарг прокурора САП ОСОБА_11 , підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 .
9. За наведених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що з урахуванням правовій позиції, висловленої Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в ухвалі від 19.02.2019 у справі №569/17036/18 (провадження №51-598кмо19), провадження за заявою заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 необхідно закрити.
Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 8, 9, 370, 375, 376, 380 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження за заявою заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 про роз`яснення ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17 лютого 2021 року закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий: ОСОБА_1 

Судді: ОСОБА_2 

ОСОБА_3