Справа № 944/2562/20                                         Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П. 
Провадження № 33/811/941/20                                 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        16 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Домашовець В.С. на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 18 червня 2020 року, 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.
Згідно постанови,  ОСОБА_1 26 травня 2020 року о 02:00 год. на автомобільній дорозі Західний обхід м.Львова 4 км.+100 м., керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alkotest 6810, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9 «А» Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правпорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись з даною постановою захисник Домашовець В.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати таку та закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Свою вину у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не визнає. Працівники поліції не пропонували пройти йому огляд в лікарні.
Не погоджується апелянт із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , проводився працівниками поліції за допомогою спеціального приладу «Драгер». До матеріалів протоколу долучено висновок приладу алкотесту Драгер №6810, з даних якого вбачається, що результат тесту становить 2.30 проміле.
ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки огляд його щодо стану алкогольного сп`яніння було проведено з грубим порушенням нормативного законодавства і не може бути дійсним, йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.
Із наявних у матеріалах адміністративної справи доказів не підтверджено законність складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Просить суд визнати недопустимим доказом результат токсикологічного дослідження №775 від 26 травня 2020 року, з показником 2.30 проміле, на підставі якого до протоколу про адміністративне правопорушення були внесені дані про те, що водій ОСОБА_1 в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 1 Розділу II Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 Розділу II цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Відповідно до п.3 та п. 4 Інструкції Розділу II поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
З матеріалів справи вбачається, що його перевірка на стан алкогольного сп`яніння проводилася 26.05.2020 за допомогою приладу Газоаналізатора Drager Alcotest 6810, калібрування приладу відбулось 17.09.2019, тобто з порушенням шестимісячного строку, а тому його показники не можуть вважатися допустимим доказом та судом до уваги не беруться.
Таким чином сукупність доказів по справі про адмінправопорушення, свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 ..
Враховуючи наведені докази і аргументи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування пропуску строку звертає увагу суду на те, що оскаржувану постанову отримав лише 02.07.2020 оскільки участі в судовому засіданні 18.06.2020 не брав, у зв`язку з цим просить поновити строк, як такий, що пропущений з поважних причин. 
Справа призначалась до слухання 29.07, 28.09, 07.10, 30.10, 20.11.2020 року, проте ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Домашовець В.С. в судові засідання апеляційного суду не прибули. 
16.12.2020 ОСОБА_1 та його захисник Домашовець В.С. в судове засідання апеляційного суду повторно не з`явились, та не повідомили про причини неявки, хоча повідомлялись про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи 16.12.2020 не надходило. За наведених підстав, апеляційний суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Домашовець В.С.
Вивчивши матеріали справи № 944/2562/20 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. 
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. 
Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 067611 від 26.05.2020 (а.с.2) у якому ОСОБА_1 поставив свій підпис, чим погодився із внесеними у нього даними, а в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не вказав заперечень а написав, що надасть пояснення у суді; роздруківкою приладу «Драгер» (а.с.1) результат тесту якого становив 2.30 проміле, у якому також наявний підпис ОСОБА_1 , відповідно з цим результатом він також погодився; відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції (а.с.3) та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4) у якому ОСОБА_1 погодився із результатом огляду, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5,6), які засвідчили факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та підтвердили що такий був позитивним і становив 2,20 проміле.
З відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що огляд  на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким оснащені  поліцейські, з дотриманням вимог Інструкції. Результатами тесту, становив 2.30 проміле, що підтверджується також відповідною роздруківкою. З таким результатом ОСОБА_1  був згідний та не заперечив що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не наполягав на проведенні огляду у медичному закладі, а також не заперечував факту керування транспортним засобом.
Оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння а огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою приладу Drager Alkotest 6810, результат тесту позитивний 2.30 проміле, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 а Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано. 
Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.
Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються. 
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
постановив:
Поновити захиснику Домашовець Віталію Степановичу строк на апеляційне оскарження.
Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 18 червня 2020 року, про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Домашовця Віталія Степановича  – без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        Партика І.В.