КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                  Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/4096/2021  
 
                                                          П О С Т А Н О В А
 
                                               І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
м. Київ                                                                                          Справа №759/16009/20
          18 лютого 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді -  Ратнікової В.М.
суддів                       - Борисової О.В.
                                  - Левенця Б.Б. 
при секретарі           - Савлук І.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Кілічави Тетяни Михайлівни  на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 грудня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Ул`яновської О.В., у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції м. Києві про встановлення факту народження,-
                                               в с т а н о в и в:
            У вересні 2020 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким вона проживає однією сім`єю з 2011 року.
Заяву обґрунтувала тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві  ОСОБА_3 народила сина  ОСОБА_2 . Проте, після народження дитини, ОСОБА_3 не звернулася до органів реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту народження ОСОБА_2  та, відповідно, не отримала свідоцтво про його народження. Біологічний батько  ОСОБА_2 ОСОБА_4 , з яким мати  ОСОБА_3 офіційно не перебувала у шлюбі, помер у 1990-х роках, свідоцтво про смерть відсутнє. Ні у дитячому садочку, ні в загальноосвітній школі  ОСОБА_2  не перебував.  ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , мати  ОСОБА_2 , про що свідчить відповідне свідоцтво про смерть, видане 17.09.2010 Відділом реєстрації смерті у м. Києві. 
Поряд з цим, у постанові про уточнення анкетних даних обвинуваченого від 07.11.2007 року зазначено, що «..в ході досудового розслідування було встановлено, що  ОСОБА_2 немає жодного документу, який посвідчує його особу. Допитана як свідок по справі мати  ОСОБА_2 -   ОСОБА_3 пояснила, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 вона у Дарницькому пологовому будинку народила хлопчика, про що отримала відповідну довідку із пологового будинку. Вказану довідку вона втратила, не отримавши по ній свідоцтва про народження сина. При цьому, вона назвала його  ОСОБА_2 ...». У зв`язку з чим, слідчим СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві Довгань О.Л. було встановлено прізвище та дату народження обвинуваченого по даній кримінальній справі як ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також, зазначає, що вона проживає з  ОСОБА_2 однією сім`єю починаючи з 2011 року. У зв`язку із бажанням зареєструвати шлюб та зареєструвати місце проживання,  ОСОБА_2  звернувся до Святошинського районного у м. Києві Відділу  державної реєстрації актів  цивільного  стану Міжрегіонального  управління Міністерства юстиції (м. Київ) з відповідною заявою. За результатами розгляду якої було отримано відповідь про те, що видати  ОСОБА_2 свідоцтво про народження у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану не вбачається за можливе, так як відсутні документи, що посвідчують його особу та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту народження.
Враховуючи наведене,  просила суд:
встановити факт народження особи чоловічої статі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Київ, мати - ОСОБА_3 , батько - зі слів матері - ОСОБА_4 .
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.09.2020 року заяву залишено без руху.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2020 року відкрито провадження у справі.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 15 грудня 2020 року у задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції м. Києві про встановлення факту народження дитини-відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 12 січня 2021 року представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Кілічава Тетяна Михайлівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 грудня 2020 року та ухвалити нове судове рішення про встановлення факту народження особи чоловічої статі,  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Київ, мати - ОСОБА_3 , батько - зі слів матері - ОСОБА_4  та повернути помилково сплачений судовий збір за подання до суду  першої інстанції заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження особи у розмірі 420 грн. 40 коп.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції  є незаконним, оскільки судом  не встановлено дійсні обставини справи та в повній мірі не досліджено наявні в матеріалах справи докази, а також порушено норми матеріального та процесуального права.
Зазначає що, відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення факту  народження, суд 1-ї інстанції посилався на те, що в ході судового засідання на пропозицію суду щодо призначення по справі судово-генетичної експертизи для визначення спорідненості ОСОБА_2 із його рідним дядьком та в подальшому встановлення факту народження останнього, представник заявника відмовилася, оскільки вважає, що надані докази, а також пояснення є достатніми для задоволення заяви. Поряд з цим, надані заявником докази не дають підстав для повного та всебічного розгляду справи, так як державна реєстрація  народження ОСОБА_2 взагалі не проводилася, відповідний актовий запис про народження відсутній, інші документи, які б підтверджували його спорідненість та походження із ОСОБА_3 , яка ніби є його матір`ю, у матеріалах справи відсутні, а тому суд на підставі наданих доказів немає змоги встановити повно та всебічно всі обставини справи та надати їм належну правову оцінку.
Вважає, що надані заявником докази, а саме: відповідь КНП «Київський міський медичний центр «Академія здоров`я людини» №1124/007 від 23.09.2020 pоку, копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6 , копія свідоцтва про смерть ОСОБА_7 , копія засвідченої свідками фототаблиці ОСОБА_2 від 08.10.2007 року на бланку Atlas 2000, копія вироку Святошинського районного суду міста Києва від 29.01.2008 року, які є належними та допустимими доказами на підтвердження наведених в заяві обставин та є достатніми для встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Проте, судом 1-ї інстанції було проігноровано вказані вище докази та не надано їм належної правової оцінки.
Щодо пропозиції проведення судово-генетичної експертизи для визначення спорідненості ОСОБА_2 із його рідним дядьком, зазначає, що судом 1-ї інстанції не було рекомендовано проведення експертизи саме щодо спорідненості  ОСОБА_2 з його дядьком. В свою чергу представник заявника відмовився від проведення такої експертизи так як розумів, що її провести неможливо у зв`язку із смертю та кремацією близьких родичів матері та брата, а сестра похована. Крім того, у заявника відсутня матеріальна можливість оплатити вказану експертизу (приблизна вартість послуги із проведення експертизи для встановлення біологічної спорідненості - 5000 грн.).
Судом 1-ї інстанції не застосовано до спірних правовідносин Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, позицію ЄСПЛ сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України», а також практику Верховного Суду  відображену, зокрема, у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).
В судове  засідання ОСОБА_1 та її представник адвокат Кілічава Тетяна Михайлівна, представник заінтересованої особи Святошинського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції м. Києві  не з`явились, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, причин своєї неявки  суду не повідомили  а тому  колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає  частковому задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні  заяви  ОСОБА_1 про встановлення факту  народження ОСОБА_2 , суд 1-ї інстанції посилався на те, що надані заявницею докази не дають підстав для повного та всебічного розгляду справи, так як державна реєстрація  народження ОСОБА_2 взагалі не проводилася, відповідний актовий запис про народження відсутній, інші документи, які б підтверджували його спорідненість та походження із ОСОБА_3 , яка ніби є його матір`ю, у матеріалах справи відсутні, а тому суд на підставі наданих доказів немає змоги встановити повно та всебічно всі обставини справи та надатиїм належну правову оцінку. На пропозицію суду щодо призначення по справі судово-генетичної експертизи для визначення спорідненості ОСОБА_2 із його рідним дядьком та в подальшому встановлення факту народження останнього, представник заявниці відмовилася.
З такими висновкам  суду  першої інстанції колегія суддів  в повній мірі погодитись не може, з огляд на наступне.
У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п.7 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.
Правова мета встановлення факту, що має юридичне значення полягає у тому, щоб у судовому порядку встановити певні життєві обставини (фактичні події), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, які звернулися з відповідною заявою.
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження особи чоловічої статі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Київ, мати - ОСОБА_3 , батько - зі слів матері - ОСОБА_4 . Метою встановлення вказаного факту є  оформлення документів, що посвідчують  особу ОСОБА_2 та для  реєстрації шлюбу, а також для реєстрації  його місця проживання. 
За змістом ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.
Відповідно до частин четвертої, восьмої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Державна реєстрація народження дитини, яка досягла одного року і більше, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини за заявою батьків або інших заінтересованих осіб за наявності документів про народження і перебування дитини під наглядом закладу охорони здоров`я та довідки з місця проживання дитини. У разі досягнення дитиною шістнадцяти років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред`явленням паспорта громадянина України.
За змістом пункту 24 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі досягнення дитиною шістнадцяти років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред`явленням паспорта та відповідно до законодавства, яке регулює порядок поновлення актових записів цивільного стану.
З системного аналізу вказаних  норм права вбачається, що правом на звернення до відповідних органів РАЦСу із заявою про реєстрацію факту народження дитини  мають батьки дитини, опікуни чи піклувальники дитини, сама дитина після досягнення повноліття, близькі родичі або їх уповноважені представники. У разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження батьки дитини, опікуни чи піклувальники дитини, сама дитина після досягнення повноліття, близькі родичі або їх уповноважені представники наділені правом на звернення до суду з відповідною заявою провстановлення факту народження особи в певний час.
З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонольного управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовлено саме   ОСОБА_2 у у проведенні реєстрації факту його народження через відсутність документів, що посвідчують особу заявника та запропоновано звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення факту народження. 
 Відповідно до роз`яснень, викладених  в п.4 постанови  Пленуму  Верховного Суду України " Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня  1995 року № 5, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб (ст. 122 ЦПК), а також за заявою прокурора.
В свою чергу, до суду із заявою про встановлення факту народження особи чоловічої статі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Київ, мати - ОСОБА_3 , батько - зі слів матері - ОСОБА_4 , звернулася  ОСОБА_1 , яка не  надала доказів того, що вона є  опікуном чи піклувальником, чи близьким родичем    ОСОБА_2 , чи їх уповноваженим представником. 
Крім того, матеріали справи не містять відповідних доказів, зі змісту яких вбачалося б, що   ОСОБА_2 особисто уповноважував  ОСОБА_1 на подання відповідної заяви та на представництво його інтересів в суді для встановлення факту його народження  ІНФОРМАЦІЯ_2 , місця народження: м. Київ, мати - ОСОБА_3 , батько - зі слів матері - ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог  п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України,  суд постановляє ухвалу про  залишення позову без розгляду , якщо  позовну заяву  від імені  заінтересованої особи  подано особою, яка не має  повноважень на ведення справи.
З огляду на те, що   заява про  встановлення факту народження ОСОБА_2   подана до суду ОСОБА_1 , яка  не має  повноважень  на ведення його справи, колегія суддів  вважає, що наявні правові підстави для  залишення вказаної заяви без розгляду  з підстав, визначених п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України, на що суд першої інстанції уваги не звернув, розглянувши  по суті  заяву, подану не уповноваженою особою.
Згідно вимог  ч.1 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким  закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням   позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст.ст. 255 та 257  цього Кодексу.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що  рішення  Святошинського районного суду міста Києва від 15 грудня 2020 року  підлягає скасуванню, а заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції м. Києві про встановлення факту народження,  слід залишити  без розгляду.
Керуючись п.2 ч.1 ст. 257 , ч.1 ст. 377 ЦПК України , суд, -
 
                                            п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 адвоката Кілічави Тетяни Михайлівни задовольнити частково.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 грудня 2020 року скасувати.
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції м. Києві про встановлення факту народження, залишити без розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.
 
Повний текст судового рішення складено   19  лютого 2021 року.
 
             Головуючий:                                              Судді: