П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
03 лютого 2021 року 
м. Київ 
Справа № 9901/97/20
Провадження № 11-209заі20                                
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Князєва В. С.,
суддів Анцупової Т. О., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р.,Лобойка Л. М., Пількова К. М.,Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Штелик С. П.
 
розглянула в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 червня 2020 року (судді Тацій Л. В., Єзеров А. А., Стеценко С. Г., Стрелець Т. Г., Шарапа В. М.),
 
У С Т А Н О В И Л А:
 
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1.   ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Президента України, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Президента України щодо неповідомлення позивачу в термін, встановлений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», результатів перевірки звернення від 21 лютого 2020 року та суті прийнятого рішення;
- зобов`язати відповідача повідомити ОСОБА_1 результати перевірки його звернення від 21 лютого 2020 року та суть прийнятого рішення.
2.   На обґрунтування позову зазначив, що  ОСОБА_1 направив до Президента України звернення, у якому просив відповідача забезпечити:
-        встановлення верхньої межі подачі теплової енергії для опалення будинку, вище якої постачальник не зможе подавати теплову енергію для будинку;
-        встановлення верхньої межі плати за управління будинком;
-        перерахування плати за газ за січень 2020 року і не допускати такого надалі.
3.   На думку позивача, Президент України правильно направив вказане звернення в частині вимоги перерахування плати за газ до Миколаївської обласної державної адміністрації. 
При цьому зазначає, що направлення звернення в частині встановлення верхньої межі для подачі теплової енергії для опалення будинку та плати за управління будинком є протиправним, оскільки ці питання не відносяться до повноважень Миколаївської обласної державної адміністрації, а відповідач у встановлений Законом України «Про звернення громадян» строк не повідомив  ОСОБА_1 про результати перевірки його звернення в частині першого та другого питань.
 
Короткий зміст рішення суду попередньої інстанції
4.   Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням 
від 15 червня 2020 року відмовив у задоволенні позову.
5.   Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно направив звернення ОСОБА_1 за належністю до компетентного органу, оскільки вирішення зазначених у зверненні питань не належитьдо повноважень Президента України, а відносяться саме до компетенції Миколаївської обласної державної адміністрації.
 
Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги
6.   В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм 
процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 
від 15 червня 2020 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.
 
Позиція інших учасників справи стосовно апеляційної скарги
7.   Від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
 
Рух апеляційної скарги
8.   Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 02 вересня 2020 року відкрила апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 27 жовтня 2020 року призначила справу до апеляційного розгляду.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Установлені обставини справи, оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
9.   Суди установили, що 21 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав до Президента України звернення, у якому просив:
-         забезпечити встановлення верхньої межі подачі теплової енергії для опалення будинку, вище якої постачальник теплової енергії не зможе подавати її до будинку;
-         забезпечити встановлення верхньої межі плати за управління будинком вище якої не може бути плата за управління будинком;
-         забезпечити перерахування плати за газ за січень 2020 року і не допускати такого надалі.
10.        Департамент з питань звернень громадян Офісу Президента України звернення позивача відповідно до супровідного листа від 25 лютого 2020 року № 22/010273-14 скерував до Миколаївської обласної державної адміністрації для вирішення в частині, яка належить до її компетенції, з проханням повідомити заявника про результати звернення.
11.        Миколаївська обласна державна адміністрація розглянула звернення 
ОСОБА_1 із залученням виконавчого комітету Миколаївської міської ради, 
Приватного акціонерного товариства «Миколаївська Теплоелектроцентраль» і Акціонерного товариства «Миколаївгаз» та листом від 24 березня 2020 року 
№ І-2/2-20 надала відповідь, у якій позивачу роз`яснено порядок подачі теплової енергії до багатоквартирного будинку, порядок визначення обсягу, необхідного для забезпечення нормативної температури у приміщеннях споживачів. Крім того, надано рекомендації з приводу зменшення вартості управління будинком, а також запропоновано звернутись до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз збут» з метою проведення звірки суми заборгованості за спожитий природний газ.
12.        Позивач, уважаючи, що відповідач не надав відповіді на всі поставлені у зверненні питання, які відносяться до компетенції Президента України, звернувся до суду з цим позовом.
13.        Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
14.        Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
15.        Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
16.        Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
17.        Згідно зі статтею 102 Конституції України Президент України є главою держави і виступає від її імені. Президент України є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.
18.        Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
19.        Положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.
20.        При цьому якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями (частина третя статті 7 Закону України «Про звернення громадян»).
21.        Згідно із частиною першою статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
22.        Виходячи з аналізу статті 106 Конституції України питання, порушені позивачем у його  зверненні, не належать до повноважень Президента України.
23.        Направляючи звернення позивача в частині забезпечення встановлення верхньої межі подачі теплової енергії для опалення будинку до Миколаївської обласної державної адміністрації відповідач виходив з того, що це питання належить до повноважень указаного державного органу.
24.        Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань: 
1) забезпечення законності, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян; 
2) соціально-економічного розвитку відповідних територій; 3) бюджету, фінансів та обліку; 4) управління майном, приватизації, сприяння розвитку підприємництва та здійснення державної регуляторної політики; 5) промисловості, сільського господарства, будівництва, транспорту і зв`язку; 6) науки, освіти, культури, охорони здоров`я, фізкультури і спорту, сім`ї, жінок, молоді та дітей; 7) використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля; 8) зовнішньоекономічної діяльності; 9) оборонної роботи та мобілізаційної підготовки; 10) соціального захисту, зайнятості населення, праці та заробітної плати.
25.        Виходячи з наведеного, встановлення верхньої межі для подачі теплової енергії для опалення будинку, вище якої постачальник не зможе подавати теплову енергію для будинку не відноситься до повноважень місцевої державної адміністрації, а отже звернення позивача у вказаній частині направлено відповідачем не за належністю до компетентного органу.
26.        З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає неправильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, направляючи звернення ОСОБА_1 до Миколаївської обласної державної адміністрації для розгляду та вирішення по суті в частині встановлення верхньої межі для подачі теплової енергії для опалення будинку діяв у порядку, визначеному частиною третьою статті 7 Закону України «Про звернення громадян».
27.        Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
28.        Відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.
29.        Крім того, згідно з пунктом 31 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 
від 05 вересня 2018 року № 712, ціна послуги з управління визначається за домовленістю сторін, а у разі визначення управителя на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташовані багатоквартирні будинки, або іншим органом - суб`єктом владних повноважень, якому делеговано функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання, ефективної експлуатації та необхідного рівня і якості послуг - на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.
30.        Враховуючи наведене, звернення позивача в частині забезпечення встановлення верхньої межі плати за управління будинком у встановлений законом строк правомірно направлено відповідачем за належністю до компетентного органу, який листом 
від 24 березня 2020 року № І-2/2-20 надав позивачу відповідь.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
31.        Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 266 КАС Верховний Суд за наслідками розгляду адміністративних справ, визначених частиною другою цієї статті, може: визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправними, зобов`язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України вчинити певні дії.
32.        Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
33.        Згідно із частиною першою статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
34.        Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення, не дотримавшись вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують викладені у судовому рішенні суду висновки, то апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції -скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Президента України щодо неповідомлення позивачу в термін, установлений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», результатів перевірки його звернення щодо встановлення верхньої межі для подачі теплової енергії для опалення будинку та зобов`язання відповідача повідомити про результати такої перевірки з прийняттям у цій частині нової постанови про задоволення позову.
 
Висновки щодо розподілу судових витрат
35.        Відповідно до частини шостої статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
36.        Оскільки позивач при поданні позовної заяви був звільнений від сплати судових витрат, їх розподіл не здійснюється.
Керуючись статтями 266, 308, 311, 315, 317, 322, 325 КАС, Велика Палата Верховного Суду
 
ПОСТАНОВИЛА:
1.    Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2.   Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 
від 15 червня 2020 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Президента України щодо неповідомлення позивачу в термін, установлений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», результатів перевірки його звернення в частині встановлення верхньої межі для подачі теплової енергії для опалення будинку та зобов`язання відповідача повідомити про результати такої перевірки.
3.   Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов задовольнити.
4.   Визнати протиправною бездіяльність Президента України щодо неповідомлення  ОСОБА_1 в термін, установлений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», результатів перевірки його звернення від 21 лютого 2020 року в частині встановлення верхньої межі для подачі теплової енергії для опалення будинку.
5.   Зобов`язати Президента України розглянути звернення  ОСОБА_1  
від 21 лютого 2020 року в частині встановлення верхньої межі для подачі теплової енергії для опалення будинку повторно.
6.   У решті рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 
від 15 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач | | В. С. Князєв
Судді: | | |
| Т. О. Анцупова | | Л. М. Лобойко
| В. В. Британчук | | К. М. Пільков
| Ю. Л. Власов | | О. Б. Прокопенко
| І. В. Григор`єва | | В. В. Пророк
| М. І. Гриців | | Л. І. Рогач
| В. І. Данішевська | | О. М. Ситнік
| Ж. М. Єленіна | | В. М. Сімоненко
| О. С. Золотніков | | І. В. Ткач
| Л. Й. Катеринчук | | С. П. Штелик
| Г. Р. Крет | |