ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" січня 2021 р.                                           Справа№ 911/15/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Чорногуза М.Г.
суддів:            Мальченко А.О. 
                                 Агрикової О.В.
секретар судового засідання: Михайленко С.О.
прокурор: Козачук В.Б., посвідчення №053831 від 02.10.2019
інші сторони явку своїх представників не забезпечили
розглянувши матеріали апеляційної скарги Київської обласної прокуратури, 
на ухвалу Господарського суду Київської області від 22 жовтня 2020 року (повний текст складено 29.10.2020 р.)
(про затвердження мирової угоди)
у справі № 911/15/19 (суддя Бабкіна В.М.)
за позовом Бориспільської місцевої прокуратури, 
в інтересах держави в особі: Головурівської сільської ради, 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інвест", 
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління ДПС у Київській області 
про стягнення 105007,10 грн. заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 04.09.2008 р., зареєстрованим за № 3244, та розірвання вказаного договору, -
в с т а н о в и в :
1.          Короткий зміст вимог:
1.1.          До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Бориспільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головурівської сільської ради до ТОВ "Агро-Інвест" про стягнення 105007,10 грн. заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 04.09.2008 р., зареєстрованим за № 3244 та розірвання вказаного договору(а.с. 1-10).
1.2.           Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежно виконано обов`язки зі сплати орендної плати за користування орендованою ним земельною ділянкою.

2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції:
2.1.          Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.10.2020 р. провадження у справі № 911/15/19 закрито за відсутності предмету спору. Прийнято спільну заяву Головурівської сільської ради та ТОВ "Агро-Інвест" про затвердження мирової угоди у справі № 911/15/19 та затверджено мирову угоду у справі № 911/15/19 на умовах, зазначених у мировій угоді. Закрито провадження у справі № 911/15/19 в частині вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки від 04.09.2008 р., зареєстрованого за № 3244, у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди і її затвердженням судом (а.с. 261-269).

3.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
3.1.          Київська обласна прокуратура звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати в частині: "прийняття спільної заяви Головурівської сільської ради та ТОВ "Агро-Інвест" про затвердження мирової угоди (п. 2 ухвали); затвердження мирової угоди (п. 3 ухвали); закриття провадження у справі №911/15/19 в частині вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки від 04.09.2008 у зв`язку з укладанням сторонами мирової угоди і її затвердження судом (п. 4 ухвали) та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції".

4.          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
4.1. У апеляційній скарзі прокурор зазначає, що мирова угода у справі № 911/15/19 суперечить закону та інтересам територіальної громади, оскільки Головурівський сільський голова всупереч повноваженням та вимогам ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" одноособово прийняв рішення про відмову від позовних вимог у справі щодо розірвання договору оренди земельної ділянки, що не може розцінюватися як вираження волі територіальної громади.
4.2. У зв`язку з систематичним порушенням відповідачем умов Договору щодо сплати орендної плати, рішенням Головурівської сільської ради від 23.07.2018 №799-28-УІІ вирішено вжити заходів до стягнення орендної плати та припинення користування земельними ділянками відповідачем, внаслідок чого сільською радою на адресу прокуратури спрямовано лист щодо вжиття заходів представницького характеру з метою захисту порушених прав територіальної громади.

5.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
5.1. Сторони правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

6.          Розподіл справи:
6.1.          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2020 року, матеріали судової справи № 911/15/19 разом з апеляційною скаргою Київської обласної прокуратури передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.
6.2.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 поновлено Київській обласній прокуратурі строк на апеляційне оскарження ухвалу Господарського суду Київської області від 22 жовтня 2020року у справі № 911/15/19. Апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 22 жовтня 2020 року у справі № 911/15/19 залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків апеляційної скарги.
6.3.          Київська обласна прокуратура звернулась з листом про усунення недоліків.
6.4.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.10.2020 р. у справі №911/15/19 та повідомлено сторін, що судове засідання відбудеться 12.01.2021 р.

7.          Інші процесуальні дії у справі:
7.1.           12.01.2021 р. від відповідача надійшло клопотання у якому викладено заперечення проти апеляційної скарги та прохання здійснювати її розгляд без участі представника відповідача.
7.2.          У судовому засіданні 12.01.2021 р. прокурор надав пояснення, у яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
7.3.          Позивач, відповідач та третя особа явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень за ідентифікаторами 0411632859732, 0411632859716, а також довідкою АТ "Укрпошта" про причину повернення надісланого на повідомлену суду адресу відповідача поштового відправлення "за закінченням терміну зберігання".
7.4.          Частиною 2 ст. 202 ГПК України визначено, що суд "відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1)неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2)перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження."
Тобто положеннями вказаної статі визначено, що розгляд справи може бути відкладено     у випадку неможливості явки представника сторони у судове засідання за наявності обґрунтованих причин такої неявки та за умови дотримання встановленого цим Кодексом строку, у межах якого може бути здійснено відкладення.
За змістом ч. 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою у справі №911/15/19.
Враховуючи викладене останній день строку припадає на 14.12.2020 р.
За змістом ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Відповідно до п.п. 3, 6 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.
За положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
З метою дотримання розумних строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням наведених рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги 12.01.2021 р.
Враховуючи викладені обставини, з урахуванням клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника, а також те, що явка сторін обов`язковою не визнавалась, а також те, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, з метою недопущення порушення процесуальних строків, колегія суддів приходить висновку    про можливість розгляду справи за апеляційною скаргою за наявними матеріалами без участі представників сторін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
8.          Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:
8.1.          Після подання даного позову до суду відповідачем сплачено на користь Головурівської сільської ради у повному обсязі спірну заборгованість за договором оренди земельної ділянки від 04.09.2008 р., зареєстрованим за № 3244, в сумі 105007,10 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 214 від 17.08.2020 р. на суму 106000,00 грн., копію якого долучено до матеріалів справи, з поясненнями № 01-09/20 від 23.09.2020 р., відповідно до яких відповідач просив позивача вважати меморіальний ордер № 214 від 17.08.2020 р. як доказ сплати за договором оренди земельної ділянки від 04.09.2008 р., зареєстрованим за № 3244.
8.2.          Факт сплати відповідачем заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 04.09.2008 р. після відкриття провадження у даній справі в розмірі, що становить предмет позовних вимог у даній справі, представником позивача підтверджений у судових засіданнях 24.09.2020 р. і 22.10.2020 р.
8.3.          У судовому засіданні 03.09.2020 р. представником позивача подано заяву б/н, б/д (вх. № 18679/20 від 03.09.2020 р.) про затвердження мирової угоди, підписану уповноваженими представниками позивача та відповідача (а.с. 217, 218-219).
8.4.          У судовому засіданні 24.09.2020 р. представник позивача підтримав раніше подану сторонами заяву б/н б/д (вх. № 18679/20 від 03.09.2020 р.) про затвердження мирової угоди; прокурор проти затвердження мирової угоди заперечував; представник відповідача просив суд надати час для внесення виправлень до тексту мирової угоди (а.с. 239-240).
8.5.           21.10.2020 р. до Господарського суду Київської області подано спільну заяву Головурівської сільської ради та ТОВ "Агро-Інвест" б/н від 12.10.2020 р. (вх. № 22867/20 від 21.10.2020 р.), відповідно до якої позивач та відповідач просили суд не розглядати мирову угоду у редакції від 31.08.2020 р. у справі № 911/15/19 (а.с. 251). 
8.6. 21.10.2020 р. до Господарського суду Київської області подано спільну заяву Головурівської сільської ради та ТОВ "Агро-Інвест" (вх. № 22866/20 від 21.10.2020 р.) про затвердження мирової угоди у справі № 911/15/19 (а.с. 253, 254-255).

9.          Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:
9.1.          Договір оренди земельної ділянки від 04.09.2008 р. укладено на підставі рішення Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 29.05.2008 р. №968-22-У "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах довгострокової оренди ТОВ "Агро-Інвест" (а.с. 13-15зворот).
9.2. Вказаний договір, відповідно до п. 2.3.1 Договору укладено на 49 років починаючи з дати його державної реєстрації.
9.3. Викладене та те, що державну реєстрацію договору проведено 08.09.2008 р. (про що свідчить відповідний запис на останньому аркущі договору) свідчить про те, що на момент звернення з позовом вказаний договір є чинним.
9.4. Розділом 5 Договору визначено умови зміни, припинення і розірвання договору. Зокрема, відповідно до п. 5.3 підставою для дострокового розірвання договору є "рішення суду про розірвання договору у встановлених випадках". Розірвання договору в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця можливе у випадку "несплати орендної плати на протязі 6-ти місяців. Підставою для розірвання договору оренди землі за ініціативою орендодавця є рішення сільської ради".
9.5. Рішення сільської ради про розірвання договору оренди землі за ініціативою орендодавця до матеріалів справи не надане.
9.6. Звертаючись з позовом в інтересах Головурівської сільської ради прокурор обґрунтовував позовні вимоги тим, що відповідачем неналежно виконуються обов`язки зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, що є підставою для її примусового стягнення та розірвання договору оренди земельної ділянки.
9.7. Вказане свідчить про те, що правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із неналежним виконанням ТОВ "Агро-Інвест" обов`язку перед Головурівською сільською радою зі сплати з орендної плати за земельну ділянку.
9.8. Оскільки пред`явлену до стягнення суму боргу сплачено відповідачем після відкриття провадження у даній справі, судом першої інстанції закрито провадження у справі у зазначеній частині на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
9.9. При цьому, питання про розірвання договору оренди земельної ділянки від 04.09.2008 р., зареєстрованого за № 3244, вирішено між позивачем та відповідачем шляхом подання до суду спільної заяви про затвердження мирової угоди у справі №911/15/19.
9.10. Слід зазначити, що сторонами у цій справі є ТОВ "Агро-Інвест" та сільська рада, а Бориспільська місцева прокуратура Київської області виступає як орган, якому законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
9.11.          За змістом статті 192 ГПК України вирішення питання щодо укладання мирової угоди належить до процесуальних прав сторін, в той час як інші учасники справи не наділені повноваженнями щодо їх схвалення або заперечення.
Окрім того, дискреційні повноваження суду щодо ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди також є обмеженими та передбачають можливість відмови у затвердженні мирової угоди та продовження судового розгляду виключно у випадках, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.
9.12. З урахуванням положень статей 15, 16, 316, 317, 319, 761 ЦК України, статей 60, 61 Закону України "Про місцеве самоврядування" та статей 5, 21 Закону України "Про оренду землі", дає підстави дійти висновку про те, що спори, які виникають у зв`язку із користуванням (у т.ч. - переданням в оренду) об`єктами комунальної власності (у т.ч. - земельними ділянками), пов`язані з реалізацією прав та охоронюваних законом інтересів власника цього майна - відповідної територіальної громади, від імені та в інтересах якої діє відповідний орган місцевого самоврядування. У зв`язку із чим такі спори стосуються прав та охоронюваних законом інтересів відповідної територіальної громади та органу, який представляє та захищає права та охоронювані законом інтереси цієї територіальної громади.
9.13.          За приписами ст. 12 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села, селища, міста, обирається відповідною територіальною громадою в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі.
9.14. Відповідно до ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування" (у редакції станом на 04.11.2015) повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до  частин першої  та  другої статті 79  цього Закону.
9.15.          Матеріали справи свідчать про те, що рішенням Головурівської сільської ради №01-01-VII від 04.11.2015 р. визнано повноваження обраного Головурівського сільського голови Чуя М.І. (а.с. 65).
9.16. Враховуючи право власника розпоряджатись своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК України), а також те, що у матеріалах справи відсутні та учасниками справи суду не подані докази неправомірності укладення між сторонами у справі мирової угоди, чи невідповідності її умов вимогам ст. 192 ГПК України, укладена мирова угода між позивачем та відповідачем підлягає затвердженню, а провадження у справі закриттю.
Аналогічна правова позиція щодо аналогічних обставин та правовідносин викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.02.2020 р. у справі № 911/427/19. 

10.          Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:
10.1.          Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для затвердження мирової угоди та закриття у зв`язку з цим провадження у справі в частині вимоги про розірвання договору з огляду на те, що укладена у даній справі мирова угода стосується лише прав та обов`язків позивача та відповідача, підписана уповноваженими на це особами, зміст укладеної між сторонами мирової угоди не суперечить чинному законодавству України і не зачіпає прав та інтересів інших осіб, сторонам відомі наслідки затвердження судом мирової угоди, сторони врахували погашення спірної заборгованості. Відтак, суд першої інстанції, з огляду на відсутність передбачених ч. 5 ст. 192 ГПК України підстав для відмови у затвердженні мирової угоди, обґрунтовано задовольнив подану сторонами заяву та затвердив укладену ними мирову угоду.

11.          Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:
11.1.          Колегія суддів не погоджується з твердженнями прокурора про те, що мирова угода суперечить закону та інтересам територіальної громади с. Головурів, з огляду на те, що прокурором вказаних обставин не обгрунтовано та не доведено того, яким чином відмова позивача від поданого в його інтересах прокурором позову в частині вимог про розірвання договору порушує права чи зачіпає інтереси територіальної громади с. Головурів та грунтується на припущеннях щодо можливості передачі вказаної земельної ділянки в оренду більш добросовісних орендарів.
Слід зазначити, що умови мирової угоди стосуються прав та обов`язків учасників справи щодо предмета позову і не суперечать положенням статті 192 ГПК України.
При цьому, за змістом ст. 192 ГПК України вирішення питання щодо укладання мирової угоди належить до процесуальних прав сторін, в той час як інші учасники справи не наділені повноваженнями щодо їх схвалення або заперечення. Хоча частиною п`ятою статті 55 ГПК України передбачено, що відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті, разом з тим разом з тим, зазначена норма не може бути застосована до процесу укладення мирової угоди, який врегульований статтями 192-192 ГПК України. Вказане відповідає правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 17.02.2020 р. у справі №911/427/19 правій позиції та спростовує викладені в апеляційній скарзі твердження прокурора.
11.2.          Колегія суддів зазначає, що хоча лист Головурівської сільської ради від  08.08.2018 (а.с. 34), яким позивач просив прокуратуру вжити заходів представницького характеру і містить посилання на прийняття позивачем рішення від 23.07.2018 № 799-28-УІІ "Про стягнення орендної плати та припинення користування земельними ділянками ТОВ "Агро-Інвест" та разом з тим, зазначеного рішення до матеріалів справи долучено не було.
11.3.          З урахуванням викладеного, прокурором не доведено і того, які саме із визначених ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" повноважень перевищено сільським головою шляхом підписання мирової угоди, яку затверджено судом першої інстанції.

12.          Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:
12.1.           Прокурором не доведено того, яким чином затвердження мирової угоди та, у зв`язку з цим, закриття провадження у справі порушує права та інтереси територіальної громади с. Головурів.

13.          Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:
13.1.           Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
13.2.           Відповідно до частини 3 статті 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. До таких осіб процесуальний закон відносить прокурора та визначає підстави участі цієї особи у господарській справі.
13.3.          Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).
13.4.          Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили (ст. 11 ГПК України).
13.5.          Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).
13.6.          Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 74 ГПК України). 
13.7.          Відповідно до ст. 79 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
13.8.          За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
13.9.          Суд залишає позов без розгляду якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано (п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України).
13.10.          Відповідно до ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
13.11.          Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
13.12.          Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
13.13.          Частиною 4 статті 231 ГПК України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.
13.14.          Відповідно до ч. 7 ст. 46 ГПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.
13.15.          Положеннями ст. 192 ГПКУкраїни встановлено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору та на умовах, погоджених сторонами. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт через самостійне врегулювання розбіжностей на погоджених умовах.
Мирова угода є вираженням взаємного волевиявлення сторін, що спрямоване на вирішення спору між ними на основі компромісу та припинення його подальшого судового розгляду. У ній можуть вирішуватися питання, що стосуються виключно прав і обов`язків сторін.
13.16.          В частині 1 статті 192 ГПКУкраїни визначено суб`єктний склад відносин щодо укладення мирової угоди - сторони по справі.
13.17.          За змістом статті 45 цього Кодексу сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
13.18.          У справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч.ч. 1, 3 ст. 41 ГПК України).
13.19.          Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
13.20.          Згідно з частиною 1 статті 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Вказаній нормі кореспондують норми статей 317 та 319 ЦК України, якими визначені права власника: власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України); власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (стаття 319 ЦК України).
13.21.          Права та повноваження органів місцевого самоврядування з розпорядження майном комунальної власності шляхом передання його в оренду, а також напрями використання коштів, отриманих від передання в оренду об`єктів комунальної власності, визначені в Законі України "Про місцеве самоврядування" та в Законі України "Про оренду землі".
13.22.          Відповідно до частини статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" ("Право комунальної власності") територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.
13.23.          Згідно з частиною 5 вказаної статті Закону України "Про місцеве самоврядування" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
13.24.          Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

14.          Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:
14.1.          Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала ґрунтується на засадах верховенства права, є законною, ухвалена судом при дотриманні норм процесуального права і обґрунтована, - прийнята на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
14.2.          Ухвалу Господарського суду Київської області від 22 жовтня 2020 року у справі № 911/15/19 залишити без змін.
14.3.          Апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 22 жовтня 2020 року у справі № 911/15/19 залишити без задоволення.

15.          Розподіл судових витрат:
15.1.          Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 22 жовтня 2020 року у справі № 911/15/19 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 22 жовтня 2020 року у справі №911/15/19 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Київську обласну прокуратуру.
4. Справу №911/15/19 повернути до Господарського суду Київської області. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено - 13.01.2021 р. 

Головуючий суддя                                                            М.Г. Чорногуз 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                О.В. Агрикова