КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                               Доповідач - Ратнікова В.М.
33/824/1590/2021           
 
                                               П О С Т А Н О В А
 
                                       І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И  
 
     м. Київ                                                                               Справа №761/33256/20

        31березня 2021 року  Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М.
 
 за участю  захисника особи, яка                      адвоката  Гуленка  Юрія Миколайовича
 притягуєтьтся  до  адміністратив-
 ної відповідальності,   
ОСОБА_1    
 потерпілої особи                                               адвоката ОСОБА_2                

 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 03 лютого 2021 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Запоріжжя, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1    за ч.5 ст.212-3 КУпАП ,- 
в с т а н о в и в:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДН №0044 від 12 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника директора - розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 04 вересня 2020 року, знаходячись за адресою: м.Київ, вул.Січових Стрільців,17 в приміщенні адміністративної будівлі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в порушення вимог п.1 ч.1 ст.20 та ч.2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» листом від 04 вересня 2020 року за №27-11328/20 неповно надав інформацію у відповідь на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2 від 10.08.2020 року за вих.№ 4012, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП.  
Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 03 лютого 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрито за  ч.5 ст. 212-3 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП. 
В обгрунтування апеляційної скарги адвокат ОСОБА_2 зазначає, що в інтересах свого клієнта, який є потерпілою  особою у  кримінальній справі № 42018000000002320від 19.09.2918 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364-1, ч.3 ст. 365-2, ч.3 ст. 382 КК України, що знаходиться в провадженні  Державного Бюро  Розслідувань, звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з адвокатським запитом №4012 від 10.08.2020 року, в якому у п.2 просив  надати інформацію, а саме,  копії усіх заявок  Фонду  гарантування  вкладів  фізичних осіб про залучення кредиту від  Кабінету  Міністрів України у термін з 2014 по  2020 роки ( заявка повинна містити інформацію про наявність обставин, зазначених  у пункті 18 цього Порядку;  фактичний  розмір  кредиту ( внеску) держави, строку залучення ( для  надання кредиту). Розмір кредиту визначається , як сума можливого відшкодування коштів  вкладникам неплатоспроможних банків, яку передбачається виплатити протягом наступних  трьох місяців, з урахуванням прогнозованих  надходжень до Фонду;  прогнозований графік надходжень та витрат Фонду ( у вигляді грошового потоку) на строк користування кредитом, у тому  числі від сплати  регулярних зборів учасників Фонду ( для надання  фінансовий вексель  разі  обміну на облігації внутрішньої державної позики ( для надання кредиту). 
Зазначає, що  Фонд гарантування вкладів фізичних осіб  не надав йому  інформацію, вказану  п.2 його адвокатського  запиту, що не є банківською таємницею та не є інформацією з обмеженим доступом.  Не отримавши відповіді  на адвокатський запит, він змушений був  звернутись  до Ради адвокатів  регіону з вимогою скласти  адміністративний протокол відносно  ОСОБА_1 .
Проте, неправосудною постановою судді Шевченківського районного суду  м.Києва від 03 лютого 2021 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 за  ч.5 ст. 212-3 КУпАП  закрито у зв`язку з відсутністю у  його діях  складу адміністративного правопорушення.
  Вважає безпідставним та таким, що не відповідає  наявним у справі доказам висновок суду першої інстанції про те, що  ОСОБА_1 надав повну відповідь на його запит, в тому числі і на п.2 запиту.  Посилається на те, що з наявних в матеріалах справи    копії  його запиту та  копії відповіді на вказаний запит  вбачається, що ОСОБА_1 не надав адвокат  відповідь на п.2  запиту.
Вказує на те, що суд  неповно  дослідив  усі докази та обставини справи  в їх сукупності  та прийшов до помилкового висновку про відсутність  в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого  ч.5 ст.212-3 КУпАП. Не враховано судом також  ту обставину, що  ОСОБА_1 вже було визнано  винним та притягнуто до  адміністративної відповідальності  за  ч.5 ст.212-3 КУпАП за подібні порушення - справи № 761/27246/20, № 761/22915/20, № 761/12547/20.
Зазначає, що після ознайомлення клієнта з оскаржуваною постановою від 03 лютого 2021 року в нього погіршились відносини із вказаним клієнтом, він був змушений принизливо виправдовуватись перед ним, намагаючись довести до нього, що застосування адміністративних санкцій до правопорушника ОСОБА_1 дасть їм змогу визнати його дії неправомірними в судовому порядку та повторно звернутися із адвокатським запитом до нього й отримати відповіді на ті питання, від яких він ухилився у відповіді. ОСОБА_2 посилається на те, що вказані вище обставини призвели до того, що його клієнт бажає розірвати з ним договір про надання юридичної допомоги.
Разом з апеляційною скаргою  ОСОБА_2 подав заяву про поновлення йому строку на апеляційне оскарження судового рішення, яку обгрунтовує тим, що вказаний строк  ним пропущений з поважних причин, так як  він  не викликався до суду  першої інстанції у якості потерпілої особи і лише 19 лютого 2021 року дізнався про наявність постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 03 лютого 2021 року, а скарга до суду була подана ним 22 лютого 2021 року.
Вирішуючи клопотання потерпілого   ОСОБА_2 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду від 03 лютого 2021 року, суд виходить із наступного.
За положенням ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.
Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.
У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення ОСОБА_2 зазначає, що він не був обізнаний про дату слухання справи, так як не викликався до суду як потерпіла особа, а тому  знав про те, що  03 лютого 2021 року  Шевченківським районним судом м.Києва була винесена оскаржувана постанова. Крім того, з 09 по 19 лютого 2021 року  він знаходився на домашній обсервації. Про наявність   вказаної постанови  суду дізнався лише 19 лютого 2021 року і 22 лютого подав до суду апеляційну скаргу.
У матеріалах  справи  дійсно  відсутні  докази повідомлення судом першої інстанції  потерпілого адвоката ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи, а тому він не був обізнаний про розгляд справи судом та ухвалення 03 лютого 2021 року оскаржуваної постанови. Копія постанови  потерпілому судом не направляласьпостановчерез що, на думку суду, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови слід визнати поважними.
 У відзиві на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_1 адвокат  Гуленко Юрій Миколайович  просив постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 03 лютого 2021 року залишити без зміни, посилаючись на те, що запит №4012 від 10 серпня 2020 року адвоката ОСОБА_2 дійсно отримано Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 11 серпня 2020 року за вх.№ 21363/20.
У відповідь на запит, 04 вересня 2020 року адвокату Осиці Сергію Володимировичу направлено лист за вих.№27-11328/20 в якому  на питання 2,4,5 запиту  зазначено, що  розмір наданих Фонду  кредитів, інформація про випуск облігацій внутрішньої державної позики, строк їх  обігу та відсоткова  ставка визначені постановами Кабінету  Міністрів  України від  17.09.2014 року № 456, від 04.04.2015 року № 156, від 08.09.2015 року № 701, від 28.12.3016 року № 1003 ( додаються). Вказана відповідь є повною, а доводи апеллянта - безпідставними.
Зазначав також, що  протокол про адміністративне правопорушення серії ДН №0044 від 12 жовтня 2020 року складено про адміністративне правопорушення, що мало місце 04 вересня 2020 року, тобто через місяць, всупереч вимогам ч.2 ст.254 КУпАП. Уповноваженою особою Ради адвокатів Донецької області не було враховано пояснень ОСОБА_1   щодо суті пред`явленого адміністративного правопорушення, було порушено презумпцію невинуватості. В протоколі  від 12.10.2020 року серія  ДН № 0044 відсутній підпис адвоката ОСОБА_2, який вважає себе потерпілим.
Вказує, що  навіть в апеляціній скарзі  апелянт ОСОБА_2   визнає, що  відповідь  на його адвокатський запит, не містила  відповіді лише на 2 питання  запиту, а протокол від 12.10.2020 року констатував не наданння  ОСОБА_1   відповіді на  п.п. 2,4,5 запиту адвоката. Отже, уповноваженим Ради адвокатів Донецької області  невірно визначено склад адміністративного  правовопрушення та не з`ясовано всі обставини справи. 
Вважає, що з урахуванням  встановлених обставин справи та досліджени доказів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про закриття провадження у справі  відносно ОСОБА_1 у зв`язку з  відсутністю події і складу адміністративного правопоршення.
 У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2  повністю підтримав доводи своєї апеляційної скарги  та просив її задовольнити.
Захисник  ОСОБА_1   адвокат  Гуленко Юрій Миколайович  просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від  03 лютого 2021 року - залишити без змін.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників  справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з таких підстав.
Приймаючи постанову про закриття провадження у справі за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції  посилався на відсутність події і складу  адміністративного  правопорушення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Так, порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації утворює склад адміністративного правопорушень, передбаченого ст. 212-3 ч. 2 КУпАП.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.. 252 КУпАП).
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Частиною 5 статті 212-3 КУпАП передбачена відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Тобто, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до названого Закону.
За змістом положень частин 1 та 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
З досліджених доказів вбачається, що 10.08.2030 року  адвокат  ОСОБА_2 направив на адресу Директора розпорядника  Фонду гарантвання вкладів фізичних осіб ОСОБА_3  запит, в якому просив:
1. Надати письмову відповідь скільки разів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб укладав кредитні договори з Міністерством фінансів України у термін  з 2014 по 2020 роки про залучення кредиту від Кабінету  Міністрів України.
 2. Надати копії усіх заявок   Фонду гарантвання вкладів фізичних осіб  про залучення  кредиту  від Кабінету Міністрів України  у термін з 2014 по 2020 роки ( заявка повинна містити інформацію про наявність обставин, зазначених у пункті 18 цього Порядку; фактичний  розмір кредиту ( внеску) держави, строку залучення ( для надання кредиту). Розмір кредиту визначається як сума можливого  відшкодування коштів  вкладникам неплатоспроможних  банків, яку передбачається виплатити   протягом наступних трьох місяців, з урахуванням прогнозованих  надходжень до Фонду; прогнозний графік надходжень та витрат Фонду ( у вигляді грошового потоку) на строк користування кредитом, у тому числі від сплати регулярних зборів учасників Фонду ( для надання  кредиту фінансовий вексель у разі  обміну  на облігації внутрішньої державної  позики ( для надання  кредиту).
3. Надати  копії усіх кредитних договорів між Фондом  гарантування вкладів фізичних осіб та Міністерством фінансів України у термін з 2014 по 2020 роки в рамках договорів " про залучення кредиту від  Кабінету Міністрів України".
4. Надати  висьмову  відповідь в яких обсягах перераховувались державні кошти  на рахунки  Фонду гарантування вкладів фізичних осіб згідно  кредитних договорів  між Фондом та Міністерством фінансів України у термін з 2014 по 2020 роки згідно  договорів  про залучення кредиту від  Кабінету Міністрів України.
 5. Надати письмову  відповідь скільки разів  надавалися  Міністерством фінансів України державні облігації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внутрішньої  державної позики в межах залучення  кредиту від Кабінету Міністрів Україниу термін з 2014-2020 роки, у разі, якщо надавалися, надати копії вказаних документів.
6. Надати письмову відповідь  чи отримувалась Фондом гарантування вкладів фізичних осіб  безповоротна  фінансова допомога за рахунок  Державного бюджету України у термін з 2015 по 2020 роки, якщо так, надати відповідні рішення. 
  04 вересня 2020 року  заступник директора -розпорядника Фонду  гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1  надав відповідь на запит адвоката ОСОБА_2  згідно якої:
Щодо  1 питання повідомив, що за період з 2014 по 2020  рік було укладено 4 договори між Фондом та Міністерством фінансів України.
Щодо 2,4,5 питання зазначив, що розмір  наданих  Фонду кредитів, інформація про випуск облігацій внутрішньої державної позики, строк їх обігу та відсоткова ставка  визначені  постановами Кабінету Міністрів України  від 17.09.2014 року № 456, від 04.04.2015 року № 156, від 08.09.2015 року № 701, від 28.12.2016 року № 1003 (додаються).
Щодо  3 питання повідомив, що відповідно  до статті 24 Закону України " Про адвокатуру та адвокатську діяльність"  орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керувники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту  надати  адвокату відповідну інформацію, копії  документів, крім інформації з  обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Договори, укладені між Фондом та Міністерством  фінансів України містять конфіденційну  інформацію, яка  може бути  розкрита третім  особам, опублікована або розголошена  тільки за взаємною згодою сторін договорів.
Щодо 6 питання  повідомив, що  за період  з 2015 по 2020 рік Фондом не  отримувалась  безповоротна  фінансова допомога   за рахунок  Державного бюджету  України.
 В заяві адвоката ОСОБА_2 ві  12.09.2020 року, адресованій  голові Ради  адвокатів  Донецької області Керанчук Л.Л.В,  адвокат  зазначає, що  20.09.2020 рок він отримав лист № 27-11328/20 від 04.09.2020 року від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, підписаний посадовою особою заступникорм директора-розпорядника ОСОБА_1, з тексту  якого вбачається, що не в повному обсязі  надані відповіді  на питання, викладені у адвокатському запиті та не додані  копії усіх запитуваних документів . 
В протоколі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності  за  ч.5 ст. 212-3 КУпАП зазначається, що  відповідь на адвокатський запит ОСОБА_2   не містила інформації про:
 копії усіх заявок Фонду гарантвання вкладів фізичних осіб  про залучення  кредиту  від Кабінету Міністрів України  у термін з 2014 по 2020 роки ( заявка повинна містити інформацію про наявність обставин, зазначених у пункті 18 цього Порядку; фактичний  розмір кредиту ( внеску) держави, строку залучення ( для надання кредиту). Розмір кредиту визначається як сума можливого  відшкодування коштів  вкладникам неплатоспроможних  банків, яку передбачається виплатити   протягом наступних трьох місяців, з урахуванням прогнозованих  надходжень до Фонду; прогнозний графік надходжень та витрат Фонду ( у вигляді грошового потоку) на строк користування кредитом, у тому числі від сплати регулярних зборів учасників Фонду ( для надання  кредиту фінансовий вексель у разі  обміну  на облігації внутрішньої державної  позики ( для надання  кредиту) ( пункт 2 запиту); 
письмову відповідь в яких обсягах перераховувались державні кошти  на рахунки  Фонд гарантування вкладів фізичних осіб згідно  кредитних договорів  між Фондом та Міністерством фінансів України у термін з 2014 по 2020 роки згідно  договорів  про залучення кредиту від  Кабінету Міністрів України ( пункт 4 запиту); 
 письмову відповідь скільки разів  надавалися  Міністерством фінансів України державні облігації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внутрішньої  державної позики в межах залучення  кредиту від Кабінету Міністрів Україниу термін з 2014-2020 роки, у разі, якщо надавалися, надати копії вказаних документів ( пункт 5 запиту).
 З викладеного вбачається, що в протоколі про адміністративне правопорушення  від 12 жовтня 2020 року уповноваженю особою  Ради адвокатів Донецької області Уздемиром  Антоном Івановичем зазначено  про ненадання ОСОБА_1   конкретної  інформації по конкретним пунктам запиту  ( 2,4 та 5), тоді як у заяві  самого адвоката  ОСОБА_2, адресованій  Раді  адвокатів Донецької області таких конкретних даних    щодо ненадання  відповіді на його запит не зазначено. Вказано тільки на неповне надання відповіді на питання викладені у адвокатському запиті.
Крім того, відповідно до  ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не було зроблено (не складено вчасно протокол і не вручено особі). Адвокат ОСОБА_2 дізнався про настання, на його думку, правопорушення, як він сам же й вказує 10.09.2020 року після отримання відповіді, натомість до Ради адвокатів він звертається 12.09.2020 року, Раді адвокатів Донецької області стає відомо про адміністративне правопорушення   після отримання повідомлення адвоката ОСОБА_2 17.09.2020 року  за вхідним номером  1235. Отже, протокол про притягнення до адміністративної відповідальності мав би з`явитися не пізніше 18.09.2020 року, однак протокол був складений тільки 12 жовтня 2020 року. Крім того, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, також не роз`яснювалися права і  обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, в протоколі відсутній підпис особи, яка притягається до відповідальності. Запис про те, що особа відмовилася від підписання протоколу, відсутній. 
Отже, з наведеного можна зробити висновок, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений із значними порушенням та всупереч вимогам  ст. 256 КУпАП, тому такий протокол не можна вважатися  належним та допустимим доказом.
 Аналізуючи зазначене, надаючи оцінку дослідженим доказам, доводам апеляційної скарги,  поясненням учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку  про те, що заступник директора -розпорядника Фонду  гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1   надав   відповідь на запит адвоката ОСОБА_2, в тому числі і на  питання 2, 4, 5 запиту,  так як листом від 04.09.2020 вих. №27-11328/20, надано відповідь про розмір наданих Фонду кредитів, інформація про випуск облігацій внутрішньої державної позики, строк їх обігу та відсоткова ставка визначені постановами Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №456, від 04.04.2015 №156, від 08.09.2015 №701, від 28.12.2016 №1003, які були долучені до відповіді.
Договори між Фондом та Міністерством фінансів України містять конфіденційну інформацію, яка може бути розкрита третім особа, опублікована або розголошена тільки за взаємною письмовою згодою сторін договорів.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація-це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Згідно ст. 5 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що доступ до інформації забезпечується шляхом:1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.
Статтею 6 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» визначено, що інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.
Інформамція з обмеженим доступом-інформація, доступ до якої має лише обмежене коло осіб і оприлюднення якої заборонено розпорядником інформації відповідно до закону. Обмеження доступу до інформації здійснюється в інтересах національної безпеки або охорони законних прав фізичних та юридичних осіб. Обмежується доступ до інформації, а не до документу. Відповідно, якщо в одному документі міститься відкрита і закрита інформація, перша може бути надана на ознайомлення зацікавленій особі у вигляді окремого документу.
Відповідно до ст. 10-1 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання. Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.
Таким чином, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність фактичних даних які б підтверджували вину заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 212-3 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що заступником директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 не надано відповіді на п. 2 запиту не спростовують правильності висновку суду першої інстанції оскільки, як вбачається з адвокатського запиту від 10.08.2020 року вихідний №4012 ОСОБА_2 просив  надати: «копії усіх заявок Фонда гарантування вкладів фізичних осіб про залучення кредиту від Кабінету Міністрів України у термін з 2014 по 2020 роки (заявка повинна містить інформацію про наявність обставин, зазначених у п. 18 цього порядку; фактичний розмір кредиту (внеску) держави, строку залучення (для надання кредиту). Розмір кредиту визначається як сума можливого відшкодування коштів вкладникам неплатоспроможних банків, чку передбачається виплатити протягом наступних трьох місяців, з урахуванням прогнозних надходжень до Фонду; прогнозний графік надходжень та витрат Фонду (у вигляді грошового потоку) на строк користування кредитом, у тому числі від сплати регулярних зборів учасників Фонду (для надання кредиту фінансовий вексель у разі обміну на облігації внутрішньої державної позики (для надання кредиту)». 
Як вбачається з листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за підписом заступника директора-розпорядника ОСОБА_1 щодо 2,4,5 питання зазначено, що розмір наданих Фонду кредитів, інформація про випуск облігацій внутрішньої державної позики, строк їх обігу та відсоткова ставка визначені постановами Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 року № 456, від 04.04.2015 № 156, від 08.09.2015 №701, від 28.12.2016 № 1003.
Проте, щодо ненадання документів та їх копій на запит адвоката, то на переконання апеляційного суду, така бездіяльність не охоплюється складом правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, у диспозиції якого зазначається лише про обов`язок надання інформації.
Відповідно до  п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що є реабілітуючою підставою для закриття провадження.
Таким чином, суд першої інстанції встановивши фактичні обставини справи під час розгляду справи і надавши їм правову оцінку, вірно прийшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, належним чином вмотивувавши прийняте рішення.
Доказів на спростування висновків районного суду апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.
Із огляду на вищезазначене, постанова районного суду відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -
 
п о с т а н о в и в  :
 
Поновити адвокату ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2  залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя