ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 березня 2021 року м. Херсон
номер справи: 766/23842/18
номер провадження:  22-ц/819/113/21    
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач)         Склярської І.В.,  
суддів:                                                   Пузанової Л.В.,
                                                               Полікарпової О.М.,
секретар  Автонагова Ю.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка діє від імені  ОСОБА_2    на рішення  Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Єпішина Ю.М. від 28 липня  2020 року в  справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про визнання спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності на Ѕ частку,
встановив:
У грудні 2018 року ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності на Ѕ частку.
У обґрунтування позову зазначив, що  ОСОБА_3 проживав однією сім`єю із ОСОБА_5 , яка була матір`ю відповідача, без реєстрації шлюбу у період з 2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , часу її смерті. Вказаний факт встановлено рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08.08.2018 у справі № 384/380/18, яке набрало законної сили 08.09.2018 року. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
За час спільного проживання, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, позивачем разом із ОСОБА_5 відкрито на ім`я останньої депозитні рахунки. Так, у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_5 відкритий рахунок № НОМЕР_1 (номер договору 5АМОМ\УТ00070971136501), дата відкриття 28.12.2015 року, залишок грошових коштів становить 217213,05 грн. В АКІБ «УкрСиббанк» сума невиплачених коштів по закритому рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 становить 3 936,71 грн. 
Маючи намір на отримання своєї частки у спільному майні, позивач 13.11.2018 року звернувся до приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право власності у спільному майні з ОСОБА_5 , яке складається з грошових коштів на депозитних рахунках у АТКБ «Приватбанк» та АКІБ «УкрСиббанк», проте, постановою приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу від 13.11.2018 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на грошові вклади, що залишилися після смерті ОСОБА_5 . Постанова нотаріуса мотивована тим, що позивачем не надано документів, що підтверджують шлюбні відносини з померлою ОСОБА_5 .
Таким чином, позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку отримати належну йому частку у спільному з ОСОБА_5 майні, яке складається з грошових вкладів. У зв`язку з чим, просить суд визнати спільним сумісним майном подружжя та визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_5 грошові кошти (вклади), які знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я померлої ОСОБА_5 у АТКБ «Приватбанк» у сумі 217213,05 грн. з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , згідно умов договору №SAMDNWFD0070971136501 від 28.12.2015 року, укладеного на ім`я померлої ОСОБА_5 та у АКІБ «УкрсСиббанк» у сумі 31936,71 грн., що знаходяться на закритому рахунку № НОМЕР_2 на ім`я померлої ОСОБА_5 . Визнати за ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на Ѕ частки спільного сумісного майна ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_5 , що складається з грошових коштів (вкладів), які знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я померлої ОСОБА_5 , у АТКБ «Приватбанк» у сумі 217213,05 грн. з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , згідно умов договору №SAMDNWFD0070971136501 від 28.12.2015 року, укладеного на ім`я померлої ОСОБА_5 та у АКІБ «УкрсСиббанк» у сумі 31936,71 грн., що знаходяться на закритому рахунку № НОМЕР_2 на ім`я померлої ОСОБА_5 .
       Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 28 липня 2020 року позов задоволено. Суд постановив: визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_5 грошові кошти (вклади), які знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я померлої ОСОБА_5 у АТКБ «Приватбанк» у сумі 217213,05 грн. з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , згідно умов договору №SAMDNWFD0070971136501 від 28.12.2015 року, укладеного на ім`я померлої ОСОБА_5 та у АКІБ «УкрсСиббанк» у сумі 31936,71 грн., що знаходяться на закритому рахунку № НОМЕР_2 на ім`я померлої ОСОБА_5 . Визнати за ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на Ѕ частки спільного сумісного майна ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_5 , що складається з грошових коштів (вкладів), які знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я померлої ОСОБА_5 , у АТКБ «Приватбанк» у сумі 217213,05 грн. з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , згідно умов договору №SAMDNWFD0070971136501 від 28.12.2015 року, укладеного на ім`я померлої ОСОБА_5 та у АКІБ «УкрсСиббанк» у сумі 31936,71 грн., що знаходяться на закритому рахунку № НОМЕР_2 на ім`я померлої ОСОБА_5 . Вирішив питання судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що поза увагою суду першої інстанції залишилося джерело коштів, які перебувають на відкритих рахунках в банках, оскільки за твердженнями позивача вони накопичені за рахунок спільних доходів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які позивачем зазначені: отримані пенсії за віком, проте математичний підрахунок отримання пенсій, час останнього відкриття рахунків та сума на рахунках свідчить, що отриманих пенсій було менше ніж сума вкладів. Разом з тим, суду першої інстанції надавалися договори купівлі-продажу, за якими ОСОБА_5 , як продавець отримала кошти. Суд першої інстанції позбавив відповідача на ефективне здійснення свого захисту, порушуючи принцип змагальності сторін, рівності прав щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків та доведеності обставин, які мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх заперечень, оскільки двічі відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування з банків в яких розміщені кошти, щодо часу з якого ОСОБА_5 стала клієнтом банків та здійснення нею прав та обов`язків клієнта банку відносно рахунків. Проте, з`ясування таких обставин має значення для доведення відповідачем джерела коштів, які знаходяться на рахунках, як такі, які належали особисто ОСОБА_5 внаслідок отримання коштів за договором купівлі-продажу тощо. 
Позивач та його представник правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
Заслухавши доповідача, представників позивача та відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірні грошові кошти набуті  ОСОБА_3 та ОСОБА_5 під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю, а доводи представника відповідача що спірні грошові кошти, наявні на депозитних рахунках , відкритих на ім`я ОСОБА_5 не є спільною сумісною власністю не знайшли свого підтвердження, не приймаються судом до уваги, як такі, що спростовані встановленими у судовому засіданні обставинами.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.02.2018 року № НОМЕР_4 .
Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08.08.2018 у справі № 384/380/18, яке набрало законної сили 08.09.2018 року, встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 із померлою ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу у період з 2007 року до 02.02.2018 року. 
Відповідно до частині 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" суд зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є «принцип правової певності», який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача пояснила, що рішення суду про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю ОСОБА_3 із померлою ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу у період з 2007 року до 02.02.2018 року, сином ОСОБА_5 - ОСОБА_2 не оскаржувалося. 
Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Зі змісту ст. 61 СК України вбачається, що  об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 28.12.2015 року у АТКБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_5 відкритий рахунок № НОМЕР_1 , згідно договору № 5АМОМ\УТ00070971136501, залишок грошових коштів становить 217213,05 грн. Сума невиплачених коштів по закритому рахунку в АКІБ «УкрСиббанк» № НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_5 становить 31 936,71 грн.
Як вбачається з копії спадкової справи № 91/2018 (а.с.100-164), яка надана на виконання ухвали суду приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Науменко Ф.С., що заведена після смерті ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3  звернувся до приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтво про право власності у спільному майні з ОСОБА_5 , яке складається з грошових коштів на депозитних рахунках у АТКБ «Приватбанк» та АКІБ «УкрСиббанк».
Постановою приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу від 13.11.2018 відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на грошові вклади, що залишилися після смерті ОСОБА_5 , оскільки не надано документів, що підтверджують шлюбні відносини з померлою ОСОБА_5 .
З матеріалів спадкової справи також вбачається, що ОСОБА_5 з 2012 року мала у АТКБ «Приватбанк» відкриті депозитні рахунки, а саме з 21.05.2012 року рахунок на якому залишку коштів не має та з 28.12.2015 року рахунок № НОМЕР_1 на якому залишок грошових коштів становить 217213,05 грн. /а.с.130/. На запит приватного нотаріуса АТ «Укрсиббанк» повідомив, що інформація про діючи рахунки на ім`я ОСОБА_5 не зафіксована, а за закритим рахунком № НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_5 сума невиплачених коштів складає 31 936,71 грн. /а.с.150/.
Крім того, з матеріалів спадкової справи вбачається, що первісно ОСОБА_2 подавав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь спадкоємця четвертої черги ОСОБА_3 /а.с.102/, яку відкликав /а.с.138/ та виявив бажання у окремій заяві пояснити причини відкликання заяви, а саме введення його в оману щодо земельних паїв, власником яких була його мати /а.с.142/.
У попередньому судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача заявила клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а також витребування доказів, у задоволенні якого суд відмовив з підстав порушення строків, передбачених ст. ст. 191, 83, 84 ЦПК України /а.с.67/.
Під час розгляду справи представник відповідача повторно заявила клопотання про долучення до справи письмових доказів та витребування інформації щодо первісного часу відкриття рахунків, руху коштів, посилаючись на те, що за життя ОСОБА_5 мала кошти від продажу квартири, які зберігалися на рахунках банку, в той час, як отримувані суми пенсій не надавали змогу накопичити кошти, розміщені на рахунках в банках, додавши до клопотання відповідні докази на доведення своїх заперечень, а також на обґрунтування причин несвоєчасності їх подання /а.с.78-97/.
Суд першої інстанції протокольною ухвалою зазначене клопотання залишив без розгляду /а.с.199-202/.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорених прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК України).
З наданих представником відповідача доказів на підтвердження заперечень щодо позовних вимог і спростування спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 коштів, які знаходяться на рахунках на ім`я ОСОБА_5 , вбачається, що остання разом з ОСОБА_6 , за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 29 квітня 2008 року продали належну їм квартиру за ціною 10 000 грн./ а.с.90/. При цьому пункт 3 зазначеного договору визначає, що продаж за домовленості сторін вчиняється за погоджену сторонами суму у розмірі 10 000 грн, яку продавці вважають вигідною для себе, її розмір не пов`язаний зі збігом якихось важких для них обставин та їх повністю задовольняє.
З метою перевірки доводів апеляційної скарги щодо розміщення на депозитних рахунках коштів, належних особисто ОСОБА_5 судом апеляційної інстанції витребувані у банків відповідні документи, дослідження яких не свідчить, що належні ОСОБА_5 , за вищенаведеним договором купівлі-продажу кошти в сумі 5000 грн. є тими коштами, які знаходяться на рахунках банків в сумах 217213,05 грн. та 31 936,71 грн. 
Так, довідка ПАТ КБ «Приватбанк» свідчить про відкриття першого депозитного рахунку 21.01.2008 року (до часу продажу квартири). Наведена довідка банку також містить зазначення суми депозиту в розмірі 14 000 грн. з 19.05.2008 року; виписки банку свідчать про те, що депозитні кошти, як знімалися частково, так і перераховувалися на інший депозитний рахунок, внаслідок чого сума збільшувалася. Інформація надана з АТ «УкрСибБанк» свідчить про відкриття першого рахунку 16.05.2008 року, його закриття 09.02.2009 року, рахунки відкривалися 7 разів з 2008 по 2012 рік, дата закриття останнього рахунку 10.05.2017 року та з часу закриття останнього рахунку, клієнт в банк для отримання коштів не зверталася, вони знаходяться на спеціальному рахунку банку до виплати.
Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 21.12.2007 № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснив, що при застосуванні ст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.
Таким чином, відповідач не навів належних та допустимих доказів на спростування презумпції спільного майна, а саме грошових коштів, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , як осіб факт проживання яких однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 2007 року до 02.02.2018 року, встановлений судовим рішенням, а отже не довів, що грошові кошти, які розміщені на рахунках банку були особистою власністю ОСОБА_5 та не спростував їх правовий статус, як спільне майно подружжя.
З урахуванням неоспореного відповідачем рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю, накопичення грошей на депозитних рахунках, в тому числі за рахунок їх приростання з інших депозитних рахунків з відповідними відсотками під час сумісного проживання однією сім`єю, не спростування відповідачем коштів, як спільної сумісної власності, яка набута у період спільного проживання однією сім`єю унеможливлює задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції. 
За викладених обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, доводи апеляційної скарги є такими, що спростовуються вищенаведеним, а отже рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. 367, 374,375,382 ЦПК України, суд,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Головуючий                                                                     І.В. Склярська
Судді:                                                                            Л.В. Пузанова 
                                         О.М. Полікарпова  
Повний текст постанови складено 10 березня 2021 року.
Суддя                                                І.В. Склярська