СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2021 р.                                                                Справа № 917/8/21  

          Колегія  суддів  у  складі:  головуючий  суддя  Бородіна Л.І., суддя  Здоровко Л.М., суддя  Лакіза В.В.,
за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.,
розглянувши апеляційну скаргу Кам`янопотоківської сільської ради, с. Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область,
на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.01.2021 (суддя Іванко Л.А.), постановлену в приміщенні Господарського суду Полтавській області в м.Полтава,    
за результатом розгляду заяви Кам`янопотоківської сільської ради, с. Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, про забезпечення позову
у справі 917/8/21
за позовом: Кам`янопотоківської сільської ради, с. Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область,
до відповідача: Кременчуцької районної ради, м. Кременчук, Полтавська область,
за участю третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмета спору: Комунального некомерційного підприємства Кременчуцької міської ради «Кременчуцька центральна районна лікарня», м. Кременчук,
про визнання протиправними та скасування рішень Кременчуцької районної ради від 24.12.2020, про визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.01.2021 у справі №917/8/21 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову (т.2, а.с. 50-51).
Ухвала місцевого господарського суду із посиланням на ст. ст. 73, 74, 77, 79, 136, 137 ГПК України мотивована відсутністю правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову. Зокрема, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявник не надав суду доказів в підтвердження його припущення, що відповідачем будуть вживатися дії, спрямовані на якнайшвидше підписання з Кременчуцькою міською радою акта-приймання передачі цілісного майнового комплексу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради “Кременчуцька центральна районна лікарня”, передання всіх прав та майна Кременчуцької ЦРЛ у комунальну власність Кременчуцької міської ради, а також здійснення реєстрації прав Кременчуцької міської ради на комунальне підприємство, і що невжиття зазначених заходів забезпечення позову загрожує ускладненню поновлення прав Кам`янопотоківської територіальної громади. Крім    того, судом зазначено, що застосування вказаних позивачем заходів забезпечення позову є втручанням у виконання повноважень Кременчуцькою районною радою.
Кам`янопотоківська сільська рада з ухвалою місцевого господарського суду не погодилась та 22.01.2021 звернулась до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.01.2021 у справі №917/8/21 та прийняти нове судове рішення, яким вжити заходи забезпечення позову шляхом:
- заборонити Кременчуцькій районній раді та Кременчуцькій міській раді Кременчуцького району Полтавської області підписувати акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня», його складових, будь-якого іншого рухомого і нерухомого майна, майнових прав комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня», прав засновників Кременчуцької ЦРЛ;
- заборонити Кременчуцькій районній раді та Кременчуцькій міській раді Кременчуцького району Полтавської області вчиняти інші дії, спрямовані на передання безоплатно у комунальну власність Кременчуцької міської ради (Кременчуцької міської територіальної громади) комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради “Кременчуцька центральна районна лікарня”;
-    заборонити Кременчуцькій міській раді приймати рішення про безоплатне прийняття у комунальну власність Кременчуцької міської ради (Кременчуцької міської територіальної громади) комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради “Кременчуцька центральна районна лікарня” та про внесення змін до статуту комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради “Кременчуцька центральна районна лікарня”;
-    заборонити суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти реєстраційні дії щодо комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» та щодо комунального підприємства «Кременчуцький районний центр первинної медико-санітарної допомоги», зокрема, заборонити проведення реєстраційних дій з внесенням змін до установчих документів юридичної особи та внесення змін до установчих документів юридичної особи та внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;
- заборонити Кременчуцькій районній раді приймати будь-які рішення щодо розпорядження комунальним підприємством «Кременчуцький районний центр первинної медико-санітарної допомоги», в тому числі, але не виключно щодо внесення змін до установчих документів, щодо внесення відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо реорганізації, припинення, поділу, злиття, ліквідації комунального підприємства «Кременчуцький районний центр первинної медико-санітарної допомоги», щодо передання комунального підприємства «Кременчуцький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» у власність інших осіб, окрім Кам`янопотоківської сільської ради.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на наявність реальної загрози ускладнення поновлення прав Кам`янопотоківської територіальної громади у разі не вжиття заходів забезпечення позову. Зокрема, скаржник зазначає, що наявні підстави вважати, що відповідачем будуть вживатися дії, спрямовані на якнайшвидшу передачу у власність Кременчуцькій міській раді цілісного майнового комплексу Комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня», передання всіх прав та майна Кременчуцької ЦРЛ у комунальну власність Кременчуцької міської ради. На переконання скаржника, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про неможливість застосування заходів забезпечення позову, що, на його думку, суперечить приписам п.4 ч.5 ст. 137 ГПК України.
У додаткових поясненнях до апеляційної скарги від 25.02.2021 позивач зазначає, що 26.01.2021 Кременчуцькою міською радою прийнято рішення «Про безоплатне прийняття до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади в особі Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області єдиного майнового комплексу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна  районна лікарня», яким вирішено прийняти безоплатно до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади в особі Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області єдиний майновий комплекс комунального некомерційного підприємства «Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» із спільної власності Кременчуцької районної ради Полтавської області, з усіма активами, пасивами та штатною чисельністю працюючих, про що скласти відповідний акт приймання-передачі; внести зміни до складу власників; затвердити Статут Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька центральна районна лікарня» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в новій редакції тощо; до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені зміни до відомостей про КНМП «Кременчуцька ЦРЛ», а саме зареєстровані зміни до Статуту лікарні, змінено найменування юридичної особи, відомості про засновників. Скаржник зазначає, що сам по собі факт повернення Кам`янопотоківській сільській раді позову ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.02.2021 не позбавляє позивача права просити забезпечити позов, оскільки 10.02.2020 Кам`янопотоківська сільська рада подала новий позов до Господарського суду Полтавської області, предметом якого є оскарження рішення Кременчуцької районної ради від 24.12.2020 «Про передачу цілісного майнового комплексу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької  районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня». 

03.03.2020 засобами електронного зв`язку відповідачем подано клопотання про розгляд справи без його участі.
Вказане клопотання Кременчуцької районної ради не засвідчено електронним цифровим підписом, про що складений акт Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2021 №13-35/234.
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Частиною 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Відповідно до частини 2 статті 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.
Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (частина 4 статті 170 ГПК України).
Враховуючи вищевикладене, клопотання Кременчуцької районної ради, подане без додержання вимог частини 2 статті 170 ГПК України, не підлягає розгляду в силу приписів частини 4 статті 170 ГПК України. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримала вимоги апеляційної скарги та просила скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.01.2021 у справі №917/8/21 та задовольнити заяву про забезпечення позову.
Одним із принципів господарського судочинства відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України, є розумність строків розгляду справи судом.
Відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, проте не скористався своїм    правом на участь у судовому засіданні.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов`язковою,      та відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача      за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

04.01.2021 Кам`янопотоківська сільська рада звернулась до Господарського суду Полтавської області з позовом до Кременчуцької районної ради, одночасно третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, визначила Комунальне некомерційне підприємство Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня», про: 
- визнання протиправною бездіяльність Кременчуцької районної ради, яка полягає у нерозгляді пропозицій Кам`янопотоківської сільської ради від 27.10.2020, від 16.12.2020, від 23.12.2020 про передання із спільної власності територіальних громад Кременчуцького району всього майна, майнових комплексів, прав та повноважень засновника комунальних підприємств тощо у комунальну власність Кам`янопотоківської сільської ради; 
- визнання протиправним та скасування рішення Кременчуцької районної ради від 23.12.2020 «Про внесення змін до статуту та затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» в новій редакції»; 
- визнання недійсним Статуту КНП Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» в редакції, затвердженій рішенням Кременчуцької районної ради від 23.12.2020 «Про внесення змін до Статуту та затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» в новій редакції; 
- визнання протиправним та скасування рішення Кременчуцької районної ради від 23.12.2020 «Про передачу цілісного майнового комплексу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня»;
- зобов`язання Кремечуцьку районну раду розглянути пропозиції Кам`янопотоківської сільської ради від 27.10.2016, від 16.12.2020, від 23.12.2020 про передання із спільної власності територіальних громад Кременчуцького району всього майна, майнових прав, майнових комплексів, прав та повноважень засновника комунальних підприємств тощо у комунальну власність Кам`янопотоківської сільської ради.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що  24.12.2020 Кременчуцькою районною радою прийнято рішення «Про внесення змін до Статуту та затвердження Статуту Комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька районна лікарня» з грубим порушення норм чинного законодавства, чим позбавлено населення територіальних громад Кременчуцького району права на медичну допомогу, також позбавлено територіальну громаду цілісного майнового комплексу Некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня». Позивач зазначає, що оспорюваним рішенням без згоди територіальних громад виключено із складу засновників Кременчуцької центральної районної лікарні  територіальні громади: Піщанської сільської ради, Омельницької сільської  ради, Пришибської сільської ради, Новознам`янської сільської ради» тощо; також змінено адресу місцезнаходження Кременчуцької центральної районної лікарні; внесені відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що свідчить про порушення прав позивача.  
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.01.2021 у цій справі позовну заяву Кам`янопотоківської сільської ради залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (т.1,а.с.26,27).
Одночасно позивачем подано заяву про забезпечення позову від 30.12.2020, в якій він просив вжити заходи забезпечення позову, а саме:
- заборонити Кременчуцькій районній раді та Кременчуцькій міській раді Кременчуцького району Полтавської області підписувати акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу Комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради “Кременчуцька центральна районна лікарня”, його складових, будь-якого іншого рухомого і нерухомого майна, майнових прав комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради “Кременчуцька центральна районна лікарня”, прав засновника Кременчуцької ЦРЛ;
- заборонити Кременчуцькій районній раді та Кременчуцькій міській раді Кременчуцького району Полтавської області вчиняти інші дії, спрямовані на передання безоплатно у комунальну власність Кременчуцької міської ради (Кременчуцької міської територіальної громади) комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради “Кременчуцька центральна районна лікарня”;
- заборонити Кременчуцькій міській раді приймати рішення про безоплатне прийняття у комунальну власність Кременчуцької міської ради (Кременчуцької міської територіальної громади) Комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради “Кременчуцька центральна районна лікарня” та про внесення змін до статуту комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради “Кременчуцька центральна районна лікарня”;
- заборонити суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань”, вчиняти реєстраційні дії щодо комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради “Кременчуцька центральна районна лікарня”, зокрема, заборонити проведення реєстраційних дій з внесенням змін до установчих документів юридичної особи та внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (т.2, а.с. 1-47).
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що невжиття таких заходів може унеможливити або істотно ускладнити виконання рішення у справі та поновлення прав позивача та прав жителів територіальних громад, які протиправно були позбавлені права власності на майно. Позивач вважає, що рішення Кременчуцької районної ради «Про внесення змін до Статуту та затвердження Статуту Комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька районна лікарня» від 24.12.2020  прийнято з грубим порушенням регламенту, без заслуховування думки територіальних громад, які до прийняття оскаржуваного рішення були засновниками Кременчуцької ЦРЛ. На думку позивача, вказане рішення прийнято з метою прийняття в подальшому рішення про безоплатне передання Кременчуцької ЦРЛ Кременчуцькій міській раді. Також вказує на те, що Кременчуцькою міською радою прийнято рішення про надання згоди на безоплатне прийняття у комунальну власність Кременчуцької ЦРЛ. Позивач вважає, що відповідачем будуть вживатися дії, спрямовані на якнайшвидше підписання з Кременчуцькою міською радою акта приймання-передачі цілісного майнового комплексу Комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня», передання всіх прав та майна у комунальну власність Кременчуцької міської ради. На думку позивача, якщо заходи забезпечення позову не будуть вжиті, відповідач передасть цілісний майновий комплекс Кременчуцькій міській раді, яка вчинить відповідні реєстраційні дії з реєстрації права власності на нерухоме майно, що в подальшому, у разі задоволення позову, спричинить виникнення нових судових спорів.
З матеріалів справи вбачається, що до вказаної заяви заявником надано: копію рішення Білецьківської сільської ради від 23.10.2020 «Про затвердження звернення  Білецьківської сільської ради до Кременчуцької районної ради Полтавської області з пропозицією про надання згоди на передачу із спільної власності територіальних громад Кременчуцького району Полтавської області у власність Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Плтавської області (після реорганізації – Кам`янопотоківської сільської ради ОТГ Кременчуцького району Полтавської області) всього майна, майнових комплексів, окремо визначеного індивідуального майна, будівель та споруд, в тому числі і транспортних засобів, та земельних ділянок, майнових прав, тощо в особі Кременчуцької районної ради, прав та повноважень засновника комунальних підприємств, установ і організацій»; копію рішення Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 06.11.2020 «Про початок реорганізації Білецьківської сільської ради Кам`янопотоківської сільської ради»; копію листа від 27.10.2020 №1113/18-02-22; копію довідки виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради від 29.12.2020 №3439; копію листа Кам`янопотоківської сільської ради від 16.12.2020 №979 «Про врахування інтересів мешканців Кам`янопотоківської сільської об`єднаної територіальної громади, щодо об`єктів спільної власності, що перебувають в управлінні Кременчуцької районної ради»;  копію рішення Кам`янопотоківської сільської ради від 23.12.2020 «Про врахування та забезпечення інтересів мешканців Кам`янопотоківської територіальної громади, щодо об`єктів спільної власності, що перебувають в управлінні Кременчуцької районної ради»; копію рішення Кременчуцької районної ради Полтавської області від 10.10.2018 «Про внесення змін до Статуту комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня»; копію листа КНП «Кременчуцька центральна районна лікарня» від 23.12.2020 №01-21/3142 (т.2,а.с.1-47).
06.01.2021 місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу з підстав, зазначених вище (т.2, а. 50,51). 
06.01.2021 до місцевого господарського суду надійшли доповнення до заяви про забезпечення позову (т.2,а.с.52-64).
27.01.2021 Кам`янопотоківською сільською радою повторно подано заяву про забезпечення позову (т.1,а.с.30-38), яку ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.01.2021 задоволено частково. Заборонено суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вчиняти реєстраційні дії щодо комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» (код ЄДРПОУ 01999342), зокрема, заборонено проведення реєстраційних дій з внесенням змін до установчих документів юридичної особи та внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Заборонено суб`єктам державної реєстрації, визначеним   Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»   вчиняти будь-якій реєстраційні дії щодо майна комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» (код ЄДРПОУ 01999342), в тому числі, щодо майна, яке є власністю комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» (код ЄДРПОУ 01999342) або щодо якого комунальне некомерційне підприємство Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» (код ЄДРПОУ 01999342) має право оперативного управління. Заборонено суб`єктам державної реєстрації, визначеним   Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»   вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 4,8068га кадастровий номер 5310436100:04:004:0099, право користування якою належить комунальному некомерційному підприємству Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» (код ЄДРПОУ 01999342). Заборонено суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вчиняти реєстраційні дії щодо комунального підприємства «Кременчуцький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (код ЄДРПОУ 38313933), зокрема, заборонено проведення реєстраційних дій з внесенням змін до установчих документів юридичної особи та внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Заборонено суб`єктам державної реєстрації, визначеним   Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»   вчиняти будь-якій реєстраційні дії щодо майна комунального підприємства «Кременчуцький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (код ЄДРПОУ 38313933), в тому числі, щодо майна, яке є власністю комунального підприємства «Кременчуцький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (код ЄДРПОУ 38313933) або щодо якого комунальне підприємство «Кременчуцький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (код ЄДРПОУ 38313933) має право оперативного управління; в решті  у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено (т.2,а.с.68-72).
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.02.2021 у цій справі повернуто позовну заяву з доданими до неї документами позивачу на підставі п.4 ст.174 ГПК України у зв`язку з неусуненням позивачем недоліків позовної заяви; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Полтавської області  від 29.01.2021 (т.2, а.с.73,74).
Вказана ухвала не оскаржена в апеляційному порядку, а отже набрала законної сили. 

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала місцевого господарського суду не підлягає  скасуванню з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Частинами 1-4 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення.
У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.
Забезпечення позову по суті – це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.                                                                                                                                
   При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Частиною четвертою статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки позивачем поданий позов немайнового характеру, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. 
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, та в постановах    Верховного Суду від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 17.10.2018 у справі №904/2351/18, від 25.02.2019 у справі №924/789/18 та від 10.03.2010 у справі №910/13787/19.
Позов в процесуальному сенсі – це звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмет і підстави позову. 
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимоги про захист прав чи законних інтересів. 
Предметом позову позивач визначає визнання протиправною бездіяльність Кременчуцької районної ради, яка полягала у нерозгляді пропозицій Кам`янопотоківської сільської ради від 27.10.2020, від 16.12.2020, від 23.12.2020 про передачу спільної власності територіальної громади Кременчуцького району всього майна, майнових комплексів, прав та повноважень засновника комунального підприємства тощо у комунальну власність Кам`янопотоківської сільської ради; визнання протиправним та скасування рішення Кременчуцької районної ради від 23.12.2020 «Про внесення змін до статуту та затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» в новій редакції»; визнання недійсним Статуту КНП Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна лікарня» в редакції, затвердженій рішенням Кременчуцької районної ради від 23.12.2020 «Про внесення змін до Статуту та затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня»; визнання протиправним та скасування рішення Кременчуцької районної ради від 23.12.2020 «Про передачу цілісного майнового комплексу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня»; зобов`язання Кременчуцьку районну раду розглянути пропозиції Кам`янопотоківської сільської ради від 27.10.2016, від 16.12.2020, від 23.12.2020 про передання із спільної власності територіальних громад Кременчуцького району всього майна, майнових прав, майнових комплексів, прав та повноважень засновника комунальних підприємств тощо у комунальну власність Кам`янопотоківської сільської ради.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять рішень Кременчуцької районної ради від 24.12.2020, Статуту КНП Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна лікарня», які визначені предметом позову.
Вказані документи також не надані до апеляційної скарги.

Таким чином, посилання скаржника на у п.2 рішення Кременчуцької районної ради «Про передачу цілісного майнового комплексу комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна лікарня» від 24.12.2020 є недоречним, оскільки суд позбавлений можливості його дослідити у зв`язку з відсутністю вказаного рішення в матеріалах справи. 
Частиною 3 статті 2 ГПК України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема,   диспозитивність.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що наявність обставин, з якими позивач пов`язує необхідність застосування заходів забезпечення позову, підлягає обґрунтуванню та доведенню на загальних підставах, визначених статтями 74,76-80 ГПК України.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на докази, які, як він зазначає, були відсутні на момент подання заяви про забезпечення позову, а саме протоколи наради голови облдержадміністрації від 05 та 06 січня 2021 року.
Відповідно до частин 1, 3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Отже, ГПК України допускає випадки подачі на стадії апеляційного розгляду нових доказів для підтвердження обставин, на які посилається сторона. 
У постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №922/393/18 викладена правова позиція щодо подання доказів до суду апеляційної інстанції. Так, касаційний суд підтвердив дотримання процесуальних процедур судом попередньої інстанції, який відхилив клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткового доказу через те, що цей доказ датований вже після прийняття рішення судом першої інстанції. Верховний Суд вказав, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку   статті 269 ГПК України   незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.
Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 911/3250/16, від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №      913/632/17 та від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15, від 16.12.2020 у справі №908/1908/19.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції в силу приписів статті 269 ГПК України не приймає додаткові докази, надані позивачем на стадії апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, оскільки відповідні докази не могли бути досліджені судом першої інстанції.
Отримавши ці докази позивач повторно 27.01.2021 звернувся з заявою про забезпечення позову.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.01.2021 у цій справі частково задоволено заяву Кам`янопотоківської сільської ради про забезпечення позову; заборонено суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вчиняти реєстраційні дії щодо комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» (код ЄДРПОУ 01999342), зокрема, заборонено проведення реєстраційних дій з внесенням змін до установчих документів юридичної особи та внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Заборонено суб`єктам державної реєстрації, визначеним   Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»   вчиняти будь-якій реєстраційні дії щодо майна комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» (код ЄДРПОУ 01999342), в тому числі, щодо майна, яке є власністю комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» (код ЄДРПОУ 01999342) або щодо якого комунальне некомерційне підприємство Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» (код ЄДРПОУ 01999342) має право оперативного управління; заборонено суб`єктам державної реєстрації, визначеним   Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»   вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 4,8068га кадастровий номер 5310436100:04:004:0099, право користування якою належить комунальному некомерційному підприємству Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» (код ЄДРПОУ 01999342); заборонено суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вчиняти реєстраційні дії щодо комунального підприємства «Кременчуцький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (код ЄДРПОУ 38313933), зокрема, заборонено проведення реєстраційних дій з внесенням змін до установчих документів юридичної особи та внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Заборонено суб`єктам державної реєстрації, визначеним   Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»   вчиняти будь-якій реєстраційні дії щодо майна комунального підприємства «Кременчуцький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (код ЄДРПОУ 38313933), в тому числі, щодо майна, яке є власністю комунального підприємства «Кременчуцький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (код ЄДРПОУ 38313933) або щодо якого комунальне підприємство «Кременчуцький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (код ЄДРПОУ 38313933) має право оперативного управління; в решті у відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову (т.2,а.с.68-72).
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що за приписами частини 2 статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.   
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.02.2021 у цій справі повернуто позовну заяву з доданими до неї документами Кам`янопотоківській сільській раді; скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.01.2021.

Згідно з частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
ГПК України дає можливість учасникам справи повною мірою реалізувати надані їм процесуальні права і частина друга статті 14 ГПК України передбачає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Водночас, згідно з частиною четвертою статті 13  ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Оскільки позовна заява Кам`янопотоківської сільської ради ухвалою суду першої інстанції від 01.02.2021 повернута з доданими до неї документами, така позовна заява  у відповідності до приписів статті 174 ГПК України вважається неподаною, а тому в силу приписів частини 13 статті 145 ГПК України заходи забезпечення позову у цьому провадженні на стадії апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції не можуть бути застосовані, оскільки відсутній позов як такий, та рішення у цій справі  не буде прийнято.  

Доводи позивача про те, що після повернення йому позовної заяви ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.02.2021, Кам`янопотоківса сільська ради повторно звернулась до місцевого господарського суду з позовом (як на підставу для скасування ухвали суду першої інстанції) не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки при повторному зверненні до суду позов подається в загальному порядку та, відповідно, за приписами процесуального законодавства для розгляду цієї конкретної справи визначається суддя, а справі надається єдиний унікальний номер, який формується відповідно до Положення про АСДС, а отже, у межах розгляду нового позову Кам`янопотоківська сільська рада має право подати заяву про забезпечення позову. Суд апеляційної інстанції зазначає, що приписами ГПК України не встановлено право суду забезпечувати позов, який ухвалою суду повернуто, оскільки такий позов вважається неподаним, а тому за відсутності предмету спору, забезпечення позову призведе до порушення основних принципів господарського судочинста. 

У цьому контексті Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи   ілюзорні   права, а права практичні та ефективні (рішення у справі «Вайт і Кеннеді проти Німеччини» [пункт 67], «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» [пункт 45]).

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, надані на підтвердження її вимог, зважаючи на фактичні обставини справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Кам`янопотоківської сільської ради, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.01.2021 у справі №917/8/21 слід залишити без змін. 

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст.129, 270, 271, п.1 ч.1 ст.275, ст.ст. 276, 281- 284    ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Кам`янопотоківської сільської ради залишити без задоволення.
2.Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.01.2021 у справі №917/8/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строк оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складений 05.03.2021.
Головуючий суддя                                                                    Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                           Л.М. Здоровко  

Суддя                                                                                           В.В. Лакіза