ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 р.	Справа № 610/2259/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 21.10.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Тімонова В.М., м. Балаклія Харківської області, по справі № 610/2259/20
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Департаменту патрульної поліції Національної поліції України      третя особа          поліцейський інспектор 4 роти 1 батальйону БПП в м.Краматорськ та Слов`янськ УПП Донецької області лейтенант поліції Гаранжа Олег Олександрович 
          про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом  до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (надалі по тексту відповідач), третя особа, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору поліцейський інспектор 4 роти 1 батальйону БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області лейтенант поліції Гаранжа Олег Олександрович, в якому просив суд:
- визнати дії поліцейського інспектора 4 роти 1 батальйону БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області лейтенанта поліції Гаранжа Олега Олександровича щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3045849 від 28.08.2020 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1  ст. 122 КУпАП  неправомірними;
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3045849 від 28.08.2020 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1  ст.122 КУпАП;
-справу про адміністративне правопорушення відносно позивача закрити на підставі п.1 ч.1  ст. 247 КУпАП.
Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 21.10.2020  року в задоволенні позову     ОСОБА_1  відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, позов задовольнити.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що оскаржувана постанова винесена з істотним порушенням його прав, не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасування. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 3045849 від 28 серпня 2020 року, винесеної інспектором БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області Гаранжа О.О., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП  та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. (а.с. 18).
У постанові зазначено, що 28.08.2020 о 07.34 позивач керуючи автомобілем VOLVO моделі F12 д.н.з. НОМЕР_1  в смт Олексієво-Дружківка Донецької області траса 20 38км, рухаючись зі швидкістю 74 км/год. перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 24 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху Trucam ТС000744, чим перевищив швидкість руху в населеному пункті та порушив п. 12.4  ПДР.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності винесеної відповідачем постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до                  ст. 19 Конституції України             органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені                  Конституцією             та законами України.
Згідно вимог частини 2      статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені      Конституцією     та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження            надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням            принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням            необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2      ст.2 КАС України     приходить до висновку, що прийнято воно незаконно, виходячи з наступного.
Відповідно до                              ст. 9 КУпАП                        адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3045849 від 28 серпня 2020 року, винесеної інспектором БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області Гаранжа О.О., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП  та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн, оскільки останній  28.08.2020 о 07.34  керуючи автомобілем VOLVO моделі F12 д.н.з.   НОМЕР_1   в смт Олексієво-Дружківка Донецької області траса 20 38км рухався зі швидкістю 74 км/год., чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 24 км/год., чим порушив п. 12.4  ПДР.
Відповідно до ч.1  ст. 122 КУпАП  перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
З аналізу наведеної норми слідує, що відповідальність за ч.1ст. 122    КУпАП    настає у разі перевищення водієм встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1    ст. 122 КУпАП    відбулося через порушення позивачем п.12.4    ПДР  України, оскільки позивач керуючи автомобілем VOLVO моделі F12 д.н.з. НОМЕР_1  в смт Олексієво-Дружківка Донецької області траса 20 38км рухався зі швидкістю 74 км/год., чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 24 км/год.
Згідно вимог п.п. "б" п.12.9Правил дорожнього рухуУкраїни, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7.
Відповідно до п. 12.4.ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Отже, у разі перевищення водієм у населеному пункті швидкості руху транспортного засобу передбаченої п. 12.4.ПДР більш  як на двадцять кілометрів на годину настає відповідальність за ч.1    ст. 122 КУпАП.
В позовній заяві та в апеляційній скарзі позивач наголошував на тому, що інспектором    при прийнятті постанови не було    дотримано право позивача скористатися послугою адвоката, хоча    про це позивачем було заявлено клопотання,    розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено без участі адвоката.
Частиною першою  ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення  визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У відповідності до частини другої      статті 271 КУпАП     інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Відповідно до  ст. 278    Кодексу України про адміністративні правопорушення  орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:
1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;
2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;
3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;
4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;
5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Статтею    279    Кодексу України про адміністративні правопорушення  встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.
Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Таким чином, приписами  Кодексу України про адміністративні правопорушення  встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до  ст. 245 КУпАП  завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.    
З аналізу наведених норм  Кодексу України про адміністративні правопорушення  слідує, що розгляд справи    про адміністративне    правопорушення    та її вирішення повинно відбуватися в точній відповідності з законом та з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
З матеріалів справи слідує, що позивач    під час розгляду справи про адміністративне правопорушення виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що заявив відповідне клопотання.
Однак, як слідує з апеляційної скарги позивача, інспектором не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.
Проте, відповідач зазначив, що жодного клопотання з боку позивача в ході розгляду справи подано не було.
Проте, матеріали справи містять відеозапис, на якому зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення.
З долученого відповідачем до матеріалів справи відеозапису слідує, що позивач виявив бажання запросити на  розгляд справи про адміністративне правопорушення адвоката, зазначив, що без адвоката підписувати нічого не буде.
Враховуючи доводи позивача щодо не вжиття інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення дій щодо надання позивачу можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги та відсутність доказів в спростування таких доводів позивача, то колегія суддів вважає, що    такими діями інспектор порушив права позивача, який притягнутий    до адміністративної відповідальності, а тому    порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду наведеній у постановах від 18.02.2020 року по справі № 524/9827/16-а, від 26.05.2020 року по справі №640/16220/16-а.
Отже, розгляд справи    про адміністративне    правопорушення    та її вирішення не відбувся в точній відповідності з законом та з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є підставою для скасування постанови у    справі про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.3      ст.286 КАС України     за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право            скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи незаконність оскаржуваної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, то за приписами ч.3      ст.286 КАС України     справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Проте, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо видання оскаржуваної постанови задоволенню не підлягають, адже відповідно до  статті 217 КУпАП  посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.
Згідно з частиною другою  статті 222 КУпАП  від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Таким чином, інспектор законом наділений повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень від імені органів Національної поліції.    
Відповідно до ч.1  ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2  ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 21.10.2020  року прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315,  321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 21.10.2020 року по справі № 610/2259/20  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою  позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа поліцейський інспектор 4 роти 1 батальйону БПП в м.Краматорськ та Слов`янськ УПП Донецької області лейтенант поліції Гаранжа Олег Олександрович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3045849 від 28.08.2020 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1   ст.122 КУпАП.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.
В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський