ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.03.2021 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи №523/6052/20
Апеляційне провадження № 22-ц/813/2620/21 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів- Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,
розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу адвоката Колеснікової Юлії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 15 жовтня 2020 року, постановлене під головуванням судді Бузовського В.В., 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзиву на позов
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.
Позов обґрунтовував тим, що 08 січня 2019 року між сторонами укладено нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на утримання їх спільної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 13 854,70 грн., що еквівалентно 500 доларам США, щомісячно. 
Зазначав, що після укладення вказаного договору його матеріальне становище суттєво змінилося, оскільки він:
- 10 червня 2019 року уклав новий шлюб з ОСОБА_4 , яка має двох дітей - дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- утримує непрацездатних батьків; 
- останній час отримує вкрай низькі доходи, його заробітна плата становить 5 100грн., а заощадження, які він мав, і за рахунок яких сплачував аліменти на дитину, закінчились. 
Посилаючись на вказані обставини, та зокрема на те, що утримання трьох членів створеної ним сім`ї значно вплинуло на його матеріальний стан,позивач просив зменшити розмір аліментів, визначених наведеним вище договором,з 13 854,70 грн., що еквівалентно 500 доларам США, до 1\4 частки заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття (т.1а.с.3-7).
У відзиві на позов та письмових поясненнях, представники відповідачки адвокати Шаркова Н.Р. та Коваленко К.О. позов не визнали, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність (т.1а.с.58-62, т.2а.с.41- 43).
У відповіді на відзив та письмових поясненнях представник позивача адвокат Колеснікова Ю.С. зазначила, що викладення обставин, якими позивач обґрунтував свої вимоги, підтверджені належними та допустимими доказами (т.1а.с.120-124,241-243, т.2а.с.1-2). 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 15 жовтня 2020 року в позові  ОСОБА_1  відмовлено.
Судове рішення мотивовано тим, що позивачем не надано безспірних доказів того, що:
- за період, який минув з дати укладання договору про сплату аліментів на дитину від 08 листопада 2019 року, його матеріальний стан значно погіршився;
- він позбавлений можливості сплачувати аліменти у визначеному за домовленістю сторін розмірі; 
- його життєві обставини змінилися таким чином, що це потребує обов`язкової корекції суми аліментів, які він сплачує на користь своєї дитини (т.2а.с.50-51).

Доводи апеляційної скарги та відзив на скаргу
В апеляційній скарзі адвокат Колеснікова Ю.С. в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про задоволення позову. 
Зокрема доводи апеляційної скарги та додаткових письмових пояснень, поданих до апеляційного суду, зводяться до того, що судом першої інстанції не було повно, всебічно та об`єктивно досліджено наявні у справі докази, а висновок суду про не доведення погіршення матеріального стану позивача суперечить матеріалам справи (т.2 а.с.54-63, 92-147, 148-164).
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат позивачки ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги (т.2.а.с.82-84).
Згідно ч.13ст.7,ч.1ст.368 ЦПК України розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження.

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Так, погоджуючись з висновком суду першої інстанції про відмову у позові, апеляційний суд вважає, що рішення суду підлягає зміні, оскільки мотивувальна частина рішення має бути викладена в редакції цієї постанови з таких підстав. 

Фактичні обставини справи, встановлені апеляційним судом
Встановлено, що  ОСОБА_1   та   ОСОБА_2  перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 квітня 2005 року та мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
29 листопада 2018 року між  ОСОБА_1   та  ОСОБА_2  був укладений нотаріально посвідчений шлюбний договір, за яким, згідно з п.4.1., позивачу ОСОБА_8 належіть на праві особистої приватної власності: 
- садовий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0578 га, яка розташована за тією ж адресою; 
- автомобіль марки MITSUBISHI, модель GRANDIS, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 
- майнові права на квартиру, що розташована в багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення « Сорок Сьома Перлина» а будівельною адресою: Одеська область, Лиманський район,с.Крижанівка, земельна ділянка кадастровий номер 5122783200:01:002:1937, згідно договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №1-14-5/47 від 10 серпня 2018 року (т.1а.с 64-65).
Згідно п.4.2 шлюбного договору відповідачці ОСОБА_2  належить на праві особистої приватної власності:
- квартира АДРЕСА_2 ;
- автомобіль Mazda, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 (т.1а.с.64-65).
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано (т.1а.с.12-13).
08 січня 2019 року між  ОСОБА_1  та   ОСОБА_2  укладено договір про сплату аліментів, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мартьяновою Т.О. за реєстром №19 (т.1а.с.14-15).
Відповідно до п.2 вказаного договору встановлено розмір сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 08 січня 2019 року до досягнення нею повноліття, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 13 854,70 грн., що еквівалентно 500 доларам США, згідно офіційного курсу НБУ на день підписання цього договору, щомісяця.
Згідно п.3 договору в разі девальвації протягом строку дії цього договору національної грошової одиниці України, батько зобов`язується сплачувати суму аліментів визначених у п.2 договору, у гривнях, еквівалентну доларам США, згідно офіційному курсу НБУ на день платежу.
Відповідно до п.4 договору сторони узгодили, що аліменти повинні бути сплачені батьком не пізніше 10 числа кожного поточного місяця за наступний місяць шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ім`я матері рахунок в ПАТ АБ «Південний».
Згідно п.10 договору розмір аліментів, визначений в даному договорі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом батька або матері у разі змін матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.п.11,12 договору у разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання умов цього договору та виникнення заборгованості з вини батька, він зобов`язаний сплатити неустойку (пеню) в розмірі 1% від сплаченої суми аліментів за кожен день прострочення зобов`язання.Сплата батьком неустойки не звільняє батька від виконання зобов`язань за даним договором.
У п.17 договору сторони підтвердили, що договір укладається на вигідних для них умовах та у відповідності зі справжньою їх волею (т.1а.с.14-15). 
Встановлено, що з 10 червня 2019 року ОСОБА_1 знаходиться в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , яка має двох дітей: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком яких є ОСОБА_9 (т.1а.с.9-11).
Рішенням Роздільнянського районного суду  Одеської області  від 10 липня 2018 року (справа №511/580/18) з ОСОБА_9 на користь  ОСОБА_4 на утримання двох дітей стягнуто аліменти у розмірі 1 250 грн. на кожну дитину до їх повноліття (т.1а.с.100-102).
Згідно довідки Роздільнянської виконавчої служби від 12 червня 2020 року станом на 01 червня 2020 року заборгованість по аліментам ОСОБА_9 складає 38 780,85 грн.(т.1а.с.128). 
Згідно наказу ФОП ОСОБА_4 (дружина позивача) №1 від 31 березня 2020 року вона зупинила свою діяльність з 01 квітня 2020 року (т.1а.с.127).
Встановлено, що  ОСОБА_1 з 14 липня 2006 року працює на посаді директора ПП «Служба охорони бізнесу», за період з жовтня 2019 по березень 2020 року він отримав заробітну плату 28 990,43 грн., в тому числі за останні три місяці його заробітна плата складала 5 100 грн. (т.1а.с.31-33).
Дані про те, який дохід мав  ОСОБА_1  до 08 січня 2019 року (дати укладення між сторонами договору про сплату аліментів) позивачем не надано та вони у справі відсутні. 
Також встановлено, що батьками  ОСОБА_1 є непрацездатні за віком ОСОБА_10 , 1949 року народження, та ОСОБА_11 , 1950 року народження, який мав тяжке захворювання (т.1а.с.129,130-132,133-134). 
Крім того, позивач не заперечував, що має рідну сестру  ОСОБА_12 , 1979 року народження, батьками якої є вищеназвані особи (т.1а.с.136-137).
Згідно договору купівлі - продажу від 22 березня 2019 року батько позивача ОСОБА_11 продав квартиру АДРЕСА_3 за 570 000 грн. (т.1а.с.215-216).
ІНФОРМАЦІЯ_5 батько позивача ОСОБА_11 помер (т.2а.с.3).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права 
З матеріалів справи вбачається, що спір між позивачем та відповідачем виник з приводу зменшення розміру аліментів на утримання дитини. 
Так, ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
За змістом ст.192 СК України у системному зв`язку із положеннями ст.182 СК України при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на користь неповнолітньої дитини, суд зобов`язаний дотримуватися справедливого балансу інтересів обох сторін та виходити з пріоритету інтересів дитини. З цією метою необхідно врахувати всі істотні обставини.
Підставами для зміни розміру стягнутих аліментів  ОСОБА_1 зазначено: погіршення його матеріального стану, те, що на його утриманні перебуває дружина та двоє її дітей від іншого шлюбу, а також батьки, один з яких помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Позивач є працездатним, даних про його захворювання у справі немає.
Відповідно до ст.ст.180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.
При цьому ст.ст.8,11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Достатність рівня забезпечення дитини оцінюється виходячи з участі в цьому обох батьків, частка яких є рівноцінною.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У відповідності до ч.3ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального та сімейного стану, погіршення здоров`я, тоді як право вимагати зміни способу присудження аліментів має лише одержувач аліментів. 
Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18, в якій зазначено, що право вимагати зміну способу присудження аліментів належить виключно одержувачу аліментів, а не їх платнику. Платник аліментів може заявити вимогу про зміну способу аліментів, і така вимога підлягає задоволенню, якщо в судовому засіданні одержувач аліментів не заперечуватиме й повністю погодиться на зміну способу стягнення аліментів.
Як вбачається із змісту наведеного вище п.2 договору про сплату аліментів від 08 січня 2019 року було встановлено розмір сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 08 січня 2019 року до досягнення нею повноліття, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 13 854,70 грн., що еквівалентно 500 доларам США, згідно офіційного курсу НБУ на день підписання цього договору, щомісяця.
Отже, сторони домовились про сплату аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, з врахуванням курсу долара США.
Разом з тим, в прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 замість зменшення розміру аліментів на утримання дитини, просив змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку у вигляді ј частки заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (т.1а.с.3-7). 
У відзивах на позовну заяву та апеляційну скаргу відповідачка ОСОБА_2 , яка є одержувачем аліментів, категорично заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_1 щодо зміни способу стягнення аліментів, посилаючись на те, що позовні вимоги про зменшення аліментів є фактично зміною способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частину від заробітку позивача (т.2.а.с.82-84). 
Посилання ОСОБА_1 в позові та його представника в апеляційній скарзі на зміну матеріального та сімейного стану, а саме утримання непрацездатної дружини, батьків та двох дітей від іншого шлюбу, в даному випадку не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, оскільки навіть в разі доведення своїх доводів (чого у даній справі не встановлено), позивач наділений правом заявляти вимогу про зменшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, а не заявляти вимогу про зміну способу їх стягнення з твердої грошової суми на частку.
Відповідно до ст.184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі виключно за заявою одержувача. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Разом з тим, ч.3ст.181 СК України чітко передбачено, що право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина. Оскільки позивач є платником аліментів, які за домовленістю сторін договору про сплату аліментів від 08 січня 2019 року визначено у твердій грошовій сумі, а не у частці від його заробітку або доходу позивача, тому позивач таким правом в даному випадку (за встановлених обставин заперечення відповідача) не наділений.
Таким чином, хоча суд першої інстанції і вдався до оцінки недоведеності позивачем своїх позовних вимог, однак в мотивувальній частині рішення не вказав, що ОСОБА_1 міг заявляти вимоги про зміну (зменшення) розміру аліментів лише у твердій грошовій сумі, а не про зміну способу їх стягнення з твердої грошової сумі на частку, врахувавши заперечення відповідача щодо такої зміни способу стягнення. 
Крім того, відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Апеляційний суд вважає, що позивач не надав суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження того, що:
- його доходи, які він мав до укладення договору про сплату аліментів на дитину від 08 січня 2019 року, суттєво зменшились, оскільки він надав суду першої інстанції докази про свої доходи з жовтня 2019 року по березень 2020 року та не надав для порівняння будь-які докази своїх доходів до укладення договору про сплату аліментів на дитину, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- його батьки  ОСОБА_10 , 1949 року народження, та   ОСОБА_11 , 1950 рокународження, які були непрацездатними (пенсіонерами за віком) й до 08 січня 2019 року, після укладення ним договору про сплату аліментів на дитину, незважаючи на наявність у них ще одної працездатної дитини -  ОСОБА_12 , стали перебувати виключно на його утриманні;
- його батько, який помер  ІНФОРМАЦІЯ_5 , захворів тяжкою хворобою саме після 08 січня 2019 року;
- його дружина  ОСОБА_4 , 1985 року народження, є непрацездатною, оскільки непрацездатність – це стан здоров`я (функцій організму) людини, обумовлений захворюванням, травмою, віком тощо, який унеможливлює виконання роботи визначеного обсягу, професії без шкоди для здоров`я. Сам по собі факт зупинення ФОП ОСОБА_4 з 01 квітня 2020 року дотепер не є доказом її непрацездатності; 
- двоє дітей його дружини ОСОБА_4 знаходяться на його утриманні, оскільки згідно СК України та рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 10 липня 2018 року їх зобов`язаний утримувати їх біологічний батько - ОСОБА_9 .
Посилання апелянта на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі №522/3353/16-ц, провадження№61-12439св18, є помилковим, оскільки у справі, яка переглядалась касаційним судом, позивач просив зменшити розмір аліментів з еквівалента 2 000 доларів США до 15 000 грн., та крім того, на відміну від даної справи, позивачем було доведено, що його дохід дійсно значно скоротився (т.2а.с.67-70).
Додані апелянтом до апеляційного суду суд копії розписок про укладення ОСОБА_1 з ОСОБА_13 договорів позик від 09 листопада, 07 та 13 грудня 2020 року для сплати аліментів на утримання своєї дочки, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідно до правил ст.367 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на дату прийняття ним рішення, яке ухвалено 15 жовтня 2020 року. 
Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Колеснікової Юлії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 15 жовтня 2020 року змінити, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий 

Судді: