УХВАЛА
 
10 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 947/27151/19
провадження № 61-653ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І.,                    Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 червня 2020 року про закриття провадження у справі та на постанову Одеського апеляційного суду від 03 листопада                          2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання неправомірними дій працівників Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стягнення майнових збитків та моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ :
 
11 січня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.
 
Ураховуючи положення абзацу другого частини першої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 не пропустив, оскільки повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції складений 08 грудня 2020 року, тридцятий день на подання касаційної скарги припадає на 07 січня 2021 року (вихідний), а першим робочим днем є 11 січня 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2021 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків касаційної скарги. ОСОБА_1 усунув недоліки касаційної скарги в повному обсязі.
 
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку, зокрема, ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі, після її перегляду в апеляційному порядку.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга подана на зазначене судове рішення з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України щодо її форми та змісту, а також положень Закону України «Про судовий збір».
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
 
Витребувати з Київського районного суду м. Одеси справу № 947/27151/19 за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання неправомірними дій працівників Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стягнення майнових збитків та моральної шкоди.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в строк до 10 квітня 2021 року, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                             Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                      В. І. Крат
 
                                                                                                                      М. М. Русинчук