ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2021 року                             м.Дніпро                             Справа №  904/6410/20
      Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва     І.М. ( доповідач ),
суддів:                        Кузнецової І. Л., Чус О.В.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.                                                                                  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу                                                                                
Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" 
на ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 р. 
( суддя Загинайко Т.В., м. Дніпро ), 
прийняту за результатами розгляду заяви, про забезпечення позову у справі 
за позовом Акціонерного товариства 
                   "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" 
                   ( м. Покров Дніпропетровської області )  
до                Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи 
                  "Дніпропетровськгаз" 
                  ( м. Дніпро ) 
про зобов`язання надавати послуги з розподілу природного газу відповідно до умов Договору від 01.01.2016 р. № 0942005APSBP016 розподілу природного газу та згідно тарифу, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 р. № 425 

                                             ВСТАНОВИВ:

1.                    Короткий зміст позовних  вимог.
Акціонерне товариство "Покровський  гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, про зобов`язання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" надавати послуги з розподілу природного газу відповідно до умов Договору від 01.01.2016 р. № 0942005APSBP016 розподілу природного газу та згідно тарифу, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 р. № 425.
Разом із позовом Позивачем було подано  заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд заборонити Акціонерному товариству "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", його структурним підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення              ( обмеження ) розподілу природного газу ( газопостачання ) та/або припиняти ( обмежувати ) розподіл природного газу ( газопостачання ) Акціонерному товариству "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат".
Позовна заява та заява про забезпечення позову обґрунтовані тим, що 01.01.2016 р. між АТ "ПОКРОВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" та АТ "Оператор Газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", укладений за типовою формою Договір розподілу природного газу № 0942005APSBP016             ( надалі – Договір ).  Типовий договір розподілу природного газу затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2498. Відповідно до п. 2.1 Договору Відповідач зобов`язався надавати Позивачу послугу з розподілу природного газу, а Позивач - прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Згідно п. 6.1 Договору оплата вартості послуги Відповідача з розподілу природного газу здійснюється Позивачем за тарифом, встановленим Регулятором для відповідача, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу ГРМ ( Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 р. № 2494 ). Відповідно до п. 6.2 Договору тариф, встановлений згідно з п. 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. П 6.3. Договору визначено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Згідно з п. 6.4. Договору плата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється Позивачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка відповідача. Якщо згідно із законодавством Позивач має сплачувати Відповідачу за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Позивача на поточний рахунок Відповідача кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Позивачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
24.12.2019 р. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ( надалі НКРЕКП або Регулятор ) була прийнята постанова № 3018 від 24.12.2019 р., якою для АТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" був установлений тариф на послуги розподілу природного газу, у розмірі: на період з 01.01.2020 р. до 30.06.2020 р. включно - 1,04 грн. за 1 м3 на місяць ( без урахування ПДВ ); на період з 01.07.2020 р. до 31.12.2020 р. включно - 1,25 грн. за 1 м3 на місяць ( без урахування ПДВ ).   
До набрання чинності нового тарифу за постановою НКРЕКП від 24.12.2019 р. № 3018, тобто до 01.01.2020 р., АТ "ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК" здійснювало оплату послуг з розподілу природного газу на користь Відповідача згідно з постановою НКРЕКП від 24.03.2016 р. № 425 (зі змінами та доповненнями) за тарифом, що складав 580,60 грн. за 1 000 м3 ( без урахування ПДВ), тобто за фізичний обсяг розподілу природного газу. Постановою НКРЕКП від 24.06.2020 р. № 1156 внесені зміни у постанову НКРЕКП № 3018 віл 24.12.2019 р. і тариф на послуги розподілу природного газу для АТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" на період з 01.07.2020 р. до 31.12.2020 р. включно було змінено на 1,14 грн. за 1 м3 на місяць ( без ПДВ ). З 01.01.2020 р. і до цього часу АТ "ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК" здійснювало передплату за послуги з розподілу природного газу на користь АТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" за існуючими тарифами, встановленими постановою НКРЕКП від 24.12.2019 р. № 3018, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу.
За результатами судового оскарження постанови НКРЕКП від 24.12.2019 р. № 3018, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.06.2020 р. у справі № 640/1125/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 р. у справі № 640/1125/20, постанова НКРЕКП від 24.12.2019 р. № 3018 визнана протиправною та скасована. 
Отже, на думку Позивача, на даний час тариф на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта Споживача відповідно до Кодексу ГРМ, для АТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" не встановлено, і АТ "ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК", керуючись п. 6.2. договору, до моменту встановлення Оператору ГРМ нового тарифу на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта Споживача відповідно до Кодексу ГРМ, має сплачувати послуги АТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ЕРМ за фізичний обсяг розподілу природного газу ( тобто за тарифом встановленим постановою НКРЕКП від 24.03.2016 р. № 425), і в строк до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів, як це визначено п. 6.4 договору.
Позивач зазначає, що станом на день подання позову, переплата коштів, сплачених АТ "ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК" на користь АТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" до моменту скасування постанови НКРЕКП від 24.12.2019 р. № 3018, визнаної як протиправної, у співставленні з розміром коштів, які б мали бути сплачені підприємством Позивача на користь АТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" за надані послуги з розподілу природного газу, зокрема за період з 01.01.2020 р. по 31.10.2020 р., із застосуванням тарифу 580,60 грн за 1000 м3 ( без урахування ПДВ ), відповідно до постанови НКРЕКП від 24.03.2016 р. № 425, складає 1 435  142,45 грн. 

2.                    Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у  справі та мотиви його прийняття.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 р. заяву Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат"  про забезпечення позову задоволено - заборонено Акціонерному товариству “Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", його структурним підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) Акціонерному товариству "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат".
Ухвала суду мотивована тим, що Позивач надав суду письмові докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує необхідність застосування заходів до забезпечення позову в господарському процесі. При цьому, заявником доведено, що існує реальна загроза ефективного захисту, що істотно ускладнить виконання рішення господарського суду в частині відновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника, у разі задоволення заявленого позову.
При цьому, суд зазначив, що заходи забезпечення позову, заявлені Позивачем у заяві про забезпечення позову не є тотожними позовним вимогам, заявленим Позивачем в позовній заяві. Застосування таких заходів, які безпосередньо пов`язані з предметом спору не призводить до задоволення позову по суті.
Місцевий господарський суд наголошує на тому, що у разі невжиття заходів забезпечення позову ( за умови виконанням Відповідачем надісланого на адресу Позивача повідомлення про припинення газопостачання ) це може як призвести до неможливості виконання рішення суду ( зокрема за період, коли послуги Відповідачем не будуть     надаватися ) так і суттєво ускладнити ефективний захист прав Позивача, зважаючи на те, що припинення газопостачання буде фактично свідчити про призупинення виконання Відповідачем договору, який укладено між сторонами.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що заходи забезпечення позову є співмірними з тими негативними наслідками, які можуть настати у разі, якщо такі заходи не будуть застосовані. Водночас, суд зазначає, що застосування заходів забезпечення позову не призведе до негативних наслідків для Відповідача.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд також враховує усі доводи та застереження Позивача щодо негативних наслідків, які можуть бути спричинені навколишньому природному середовищу, екології, громадянам України.

3.                    Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Акціонерне товариство “Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулося до Центрального  апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду від 30.11.2020 р., про забезпечення позову.
      
4.                    Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Скаржник вважає що оскаржувана ухвала була прийнята судом першої інстанції з порушенням процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. 
В своїй апеляційній скарзі Відповідач зазначає, що приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції: вжив заходи забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог; вжив заходи забезпечення позову, за відсутності фактичних обставин, з якими суд пов`язує застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які дії; вжив заходи забезпечення позову, які є неспівмірними із заявленими позовними вимогами.
          У відповіді на відзив на апеляційну скаргу, Скаржник акцентує увагу на тому, що AT «Дніпропетровськгаз» не вчиняється жодних дій, направлених на припинення (обмеження) газопостачання Позивача, а тому, вжиття заходів забезпечення позову є необгрунтованим та процесуально безпідставним. 
         При цьому Скаржник зазначає, що станом на сьогодні діє тариф на розподіл природного газу, встановлений для AT «Дніпропетровськгаз» постановою НКРЕКП від 24.06.2020 р. №1156 у розмірі 1,14 за 1 м.куб. на місяць ( без урахування ПДВ ). Відповідно до п. 6.6 Типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. До початку розрахункового періоду ( до 01.12.2020 р. ) Позивач оплату за послуги розподілу природного газу не здійснив, що стало підставою для направлення повідомлення про припинення розподілу природного газу. Оскільки відсутнє порушення прав Позивача, відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення у відповідності до ч. 2 ст. 136 ГПК України.
          У додаткових поясненнях Скаржник наголошує на тому, що внаслідок забезпечення позову, Відповідачеві спричинені збитки, оскільки наразі у AT «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» рахується заборгованість перед AT «Дніпропетровськгаз» за послуги розподілу природного газу за грудень 2020 року у сумі 210  329,99 грн.
          Водночас, на думку Скаржника, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 р. про задоволення заяви про забезпечення позову Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» у справі № 904/6410/20 завдає не тільки збитків AT «Дніпропетровськгаз», порушує право сторони договірних правовідносин на отримання коштів за надання послуг, а й загрожує настанню аварійних ситуацій.

5.                    Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
        У відзиві на апеляційну скаргу, Акціонерне товариство «Покровський гірничо- збагачувальний комбінат» вважає, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 р. прийнята з належним дотриманням норм процесуального права, з належним з`ясуванням обставин справи та визначенням правомірності і співмірності підстав для вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а твердження Скаржника про те, що невжиття заходів забезпечення позову жодним чином не вплине та не утруднить в подальшому виконання рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваним прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся, є необгрунтованим та безпідставним, не відповідає обставинам справи і спростовуються фактичним обґрунтуванням, у зв`язку з чим має бути відхилене судом.
         Зокрема, Товариство посилається на те, що заходи забезпечення позову є безпосередньо пов`язаними із предметом спору у справі № 904/6410/20, так як підставами, з якими Відповідач пов`язував своє право на припинення ( обмеження газопостачання ) відповідно до повідомлення і є саме наявність, на думку Відповідача, простроченої заборгованості за спірним договором ( не здійснення з боку Позивача відповідної попередньої оплати ). Однак, внаслідок спору щодо ціни послуги з розподілу природного газу, похідним є і спір щодо наявності заборгованості у Позивача перед Відповідачем. А наявність або відсутність такої заборгованості і породжує наявність або відсутність права у Відповідача на припинення (обмеження) газопостачання Позивачу, який не має заборгованості перед Відповідачем ( за даними Позивача наявна переплата ), а тому у Відповідача відсутнє право на припинення ( обмеження ) газопостачання. А фактичні дії, вчинені Відповідачем щодо припинення ( обмеження ) газопостачання, і зумовили необхідність звернення Позивача з відповідною заявою про забезпечення позову.
       Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що припинення ( обмеження ) газопостачання приведе до істотного ускладнення в частині виробничого процесу підприємства, що тягне за собою зупинення  AT «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК», зокрема: 1. Зупинення виробництва залізорудного агломерату на Богданівській збагачувальній агломераційній фабриці ( БЗАФ ), де в технологічному процесі виготовлення продукції з сировини ( марганцева руда, кокс, вапняк ) використовується у вигляді розпалювання шихти природний газ, який істотно знижує викиди шкідливих речовин в атмосферу. Припинення подачі природного газу призведе до тривалої зупинки фабрики, зриву контрактів на поставку продукції для металургійних підприємств, і як наслідок зупинки металургійних печей. 2. З метою зменшення викидів в атмосферне повітря природний газ використовується в пилогазоочистці БЗАФ, для зменшення утворення пилу. 3. Зупинення роботи всіх цехів комбінату, адже без обігріву, проведення санітарно-гігієнічних заходів для працівників (прання спецодягу, миття працівників після змін тощо) унеможливить їх роботу. 4. Від роботи AT «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК», як постачальника сировини для феросплавів, залежить робота наших споживачів, великих підприємств - платників податків регіону - Нікопольського та Запорізького феросплавних заводів, на які постачається вироблена цехами комбінату продукція. 5. Зупинення роботи і соціальних об`єктів, є ризик розгерметизації всієї опалювальної системи. Отже, невжиття заходів забезпечення позову можуть призвести до необґрунтованого фактичного зупинення виробництв AT «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК», що у свою чергу може призвести до вкрай негативних наслідків як для Позивача, так і для третіх осіб.        
      Товариство вважає, що Відповідач, користуючись своїм монопольним становищем на ринку надання послуг з розподілу природного газу, шляхом надіслання вищевказаного повідомлення фактично здійснює вплив на Позивача з метою отримання грошових коштів в рахунок оплати послуг розподілу природного газу в позадоговірний спосіб. Як слідство припинення розподілу природного газу AT «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК» буде завдана матеріальна шкода й інші негативні наслідки не тільки для самого підприємства, а й для місцевої громади Ні копольського району та м. Покров, а також для всієї Держави, оскільки роботу втратить близько 5-ти тисяч жителів Дніпропетровської області, бюджети всіх рівнів недоотримають податкові платежі, а металургійні підприємства будуть позбавлені сировини, яку видобуває та поставляє AT «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК», що може призвести до колапсу всієї металургійної га лузі України. Позивач є містоутворюючим підприємством міста Покров та Нікопольського району Дніпропетровської області і здійснює видобування корисних копалин загальнодержавного значення - марганцевої руди відкритим способом. У своїй виробничій діяльності споживає природний газ для виготовлення власної продукції.
        Відтак, на думку Позивача виконання Відповідачем надісланого на його адресу  повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання у разі невжиття заходів забезпечення позову може призвести як до неможливості виконання рішення суду за період, коли послуги Відповідачем не будуть надаватися, так і до суттєвого ускладнення ефективного захисту прав Позивача, оскільки припинення газопостачання буде фактично свідчити про призупинення виконання Відповідачем договору, який укладено між сторонами, і, у разі задоволення позовної заяви Позивача, захист прав позивача буде можливий тільки на майбутнє. Крім того, враховуючи вищенаведені наслідки припинення Відповідачем газопостачання для виробництва та довкілля, захист прав Позивача не буде ефективним, оскільки відшкодування збитків, які можуть бути спричинені Позивачу припиненням газопостачання, будуть потребувати звернення Позивача до суду з новими позовами, а розмір цих можливих збитків, як у Позивача, так і у третіх осіб, значно перевищує можливі негативні наслідки введених заходів забезпечення позову оскаржуваною ухвалою.
         При цьому, Позивач також звертає увагу суду, що припинення (обмеження) газопостачання призведе до неможливості виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області щодо спонукання Відповідача до виконання зобов`язань за Договором, у випадку його задоволення. Це обумовлюється тим, що у випадку задоволення позовних вимог, виконання цього рішення можливе лише на майбутнє, натомість неправомірне припинення (обмеження) газопостачання за минулі періоди (до моменту набуття сили судовим рішення про задоволення позовних вимог) не може бути захищене у межах цієї справи та не зможе призвести до належного захисту порушених прав і інтересів Позивача.
6.                    Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя –  Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова I.Л., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.12.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз". Розгляд апеляційної скарги призначити в судове засідання на 19.01.2021 р.  
В судовому засіданні 19.01.2021 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

       7. Встановлені судом обставини справи.
Виходячи з приписів п. 6.2. Договору, з 20.10.2020 р. АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" до моменту встановлення для АТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" нового тарифу на послуги з розподілу природного газу, виходячи з величини приєднаної потужності об`єкта Споживача відповідно до Кодексу ГРМ, вважає, що має здійснювати оплату з розподілу природного газу за тарифом, встановленим згідно з постановою НКРЕКП від 24.03.2016 р. № 425, та у строк до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг, тобто за фактичний розподіл газу у розрахунковому періоді, і з урахуванням раніше перерахованих ( переплачених внаслідок скасування постанови НКРЕКП від 24.12.2019 р. № 3018 ) у 2020 році коштів.
АТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" направив на адресу АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат":  рахунок № 60029669 від 03.11.2020 р. на оплату послуг за грудень 2020, сформований на суму 210  329,99 грн. на підставі тарифу, визначеного скасованою постановою НКРЕКП від 24.12.2020 р. № 3018, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта Споживача відповідно до Кодексу ГРМ; повідомлення від 25.11.2020 р. про припинення ( обмеження ) газопостачання, відповідно до якого у зв`язку з несвоєчасною та/або неповною оплатою послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу пропонується у термін з 07.00 год. 01.12.2020 р. самостійно відключити від газових мереж газоспоживання і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання на об`єктах: БЗАФ ( Богданівська збагачувальна агломераційна фабрика ); КОТЕЛЬНЯ ПЛАВБАСЕЙНУ; КОТЕЛЬНЯ ПРОФІЛАКТОРІЮ;  ЦЕХ ПЕРЕРОБКИ ШЛАМІВ,  а в іншому випадку транспортування газу буде припинено в примусовому порядку.
Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про зобов`язання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" надавати послуги з розподілу природного газу відповідно до умов Договору від 01.01.2016 р. № 0942005APSBP016 розподілу природного газу та згідно тарифу, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 р. № 425.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі., постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні.
Разом із позовом Позивачем було подано  заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд заборонити Акціонерному товариству "Оператор Газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", його структурним підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення ( обмеження ) розподілу природного газу ( газопостачання ) та/або припиняти         ( обмежувати ) розподіл природного газу ( газопостачання ) Акціонерному товариству "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат". 
В обґрунтування своєї заяви, Позивач посилається на те, що Акціонерне товариство                     "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" є містоутворюючим підприємством міста Покров та Нікопольського району Дніпропетровської області і здійснює видобування корисних копалин загальнодержавного значення - марганцевої руди відкритим способом. Припинення (обмеження) газопостачання призведе до істотного ускладнення в частині виробничого процесу підприємства, що тягне за собою зупинення гірничо-збагачувального комбінату, зокрема: 1. Є ризик зупинення виробництва залізорудного агломерату на Богданівській збагачувальній агломераційній фабриці ( БЗАФ ), де в технологічному процесі виготовлення продукції з сировини ( марганцева руда, кокс, вапняк ) використовується у вигляді розпалювання шихти природного газу, який істотно знижує викиди шкідливих речовин в атмосферу. Припинення подачі природного газу призведе до тривалої зупинки фабрики, зриву контрактів на поставку продукції для металургійних підприємств, і як наслідок зупинки металургійних печей. 2. З метою зменшення викидів в атмосферне повітря природний газ використовується в пилогазоочистці БЗАФ, для зменшення утворення пилу. Відсутність газу може привести і до порушення санітарно-гігієнічних вимог на фабриці, адже внаслідок відключення газу не працюватимуть душові для працівників фабрики, пральня, для спецодягу, що призведе до порушення правил охорони праці в цеху. 3. Зупинення поставки газу призведе до припинення опалення, як наслідок до зупинки роботи всіх цехів комбінату, адже без обігріву, проведення санітарно-гігієнічних заходів для працівників ( прання спецодягу, миття працівників після змін тощо ) унеможливить їх роботу. 4. Від роботи АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", як постачальника сировини для феросплавів, залежить робота споживачів, великих підприємств - платників податків регіону - Нікопольського та Запорізького феросплавних заводів, на які постачається вироблена цехами комбінату продукція. 5. Може зупинити роботу і соціальний об`єкт - санаторій-профілакторій, який здійснює оздоровлення як працівників, так і пенсіонерів АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", працівників інших підприємств регіону. Санаторій-прафілакторій проводить медичні процедури, оздоровчі заходи. Приміщення санаторію-профілакторію, де мешкають і проходять лікувально-оздоровчі процедури відвідувачі, опалюється котельнею шляхом спалення природного газу. На даний час працівниками викуплені путівки на заїзди в санаторій-профілакторій до кінця 2020 року.
Крім того, Позивач посилається на те, що: Колективним договором від 28.02.2007 р., укладеним між Правлінням АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" та трудовим колективом встановлені зобов`язання гірничо-збагачувального комбінату щодо соціального розвитку колективу та передбачені зобов`язання Правління з утримання Санаторію-профілакторію, а також зобов`язання виділяти кошти на поліпшення лікування та харчування ( п. 6.6. Колективного договору ). В результаті припинення постачання природного газу внаслідок дій Відповідача відбудеться зупинення виробництва, припинення опалення, що може призвести до зупинки всього підприємства, що призведе до завдання матеріальної шкоди й до спричинення негативних наслідків не тільки для самого підприємства, а й для місцевої громади Нікопольського району та м. Покров та для всієї Держави, оскільки роботу втратить близько 5-ти тисяч жителів Дніпропетровської області, бюджети всіх рівнів недоотримають податкові платежі, а металургійні підприємства будуть позбавлені сировини, яку видобуває та поставляє АТ "Покровський  ГЗК", що може призвести до колапсу всієї металургійної галузі України. Враховуючи існуючу  пору року та ймовірне зниження   температури навколишнього природного середовища з останньої декади листопаду 2020 року, внаслідок припинення транспортування природного газу та зупинення виробництв, виробництво всього хімічного комплексу буде заморожене та призведе до виходу з ладу комунікацій та обладнання виробничого комплексу АТ " Покровський ГЗК" та інших підприємств, що призведе до багатомільйонних збитків для гірничо-збагачувального комбінату й інших суб`єктів господарювання.
Позивач наголошує, що припинення ( обмеження ) газопостачання, що заявлено Відповідачем, є грубим порушенням умов договору, вимог законодавства України, прав і законних інтересів Позивача, а також може створити небезпечні та непередбачувані негативні наслідки як для Позивача, так і для третіх осіб.

8. Оцінка аргументів учасників справи і  висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
  Представник Скаржника у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.
  Представник Позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги Відповідача, посилаючись на її безпідставність.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної  скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду залишити без змін виходячи з наступного. 
          Ч. 1 ст. 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
         Згідно з ч. 1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
        Відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
        За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.
        Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України  доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
        У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
         Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України    позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.
Таким чином, аналіз положень статей    136,    137 ГПК України    вказує на те, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України    кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Ст. 76 ГПК України    визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України    обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, Позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення    позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Апеляційний суд зауважує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, у зв`язку з подання відповідної заяви на будь-якій стадії розгляду справи, обґрунтованість позову не досліджується. Так як питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Водночас згідно з ч. 11 ст. 137 ГПК України    не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, в цих випадках суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову, оскільки суд, який не вирішує спір по суті, у будь-якому випадку не може застосувати такий захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог.
Близька за змістом правова позиція викладена Верховним Судом у справах №  906/824/17  ( ухвала від 07.08.2018 р. ) та № 902/483/18 ( постанова від 21.01.2019 р. ).
Оскільки у цій справі Позивач звернувся із позовною вимогою немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як    достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 р. у справі №     910/1040/18.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України    заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема,    предмет позову    та обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Апеляційний суд зазначає, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, необхідним для попередження подальших неправомірних дій, про усунення яких позивач просить в позові, і такий захід забезпечення позову не вирішує наявності будь-якого права. Крім того, вказаний спосіб забезпечення позову покликаний на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову з огляду на предмет спору, правову природу спірних правовідносин.
Так, апеляційний суд наголошує на тому, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими Позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Предметом судового розгляду у цій справі є вимога Позивача до Відповідача про зобов`язання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" надавати послуги з розподілу природного газу відповідно до умов Договору від 01.01.2016 р. № 0942005APSBP016 розподілу природного газу та згідно тарифу, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 р. № 425. А отже, позов спрямований на захист права отримувати природний газ і послугу розподілу природного газу. 
Поданню позову передував інший спір, який було вирішено адміністративним судом. В результаті розгляду цього спору було визнано протиправною та скасовано Постанову НКРЕКП від 24.12.2019 р. № 3018, на підставі якої визначалась ціна послуг з розподілу природного газу, який відповідач надає позивачу за укладеною між ними угодою.
Із матеріалів справи вбачається, що 25.11.2020 р. Відповідач надіслав Позивачу повідомлення про припинення ( обмеження ) газопостачання, у якому зокрема запропонував Позивачу самостійно відключити від газових мереж газоспоживання і підготувати газоспоживне обладнання до опломбування. Також Відповідач вказав, що у разі  невиконання цієї вимоги транспортування газу установам Позивача буде припинено у примусовому порядку.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновок суду попередньої інстанції про те, що застосування заходу забезпечення позову, обраного Позивачем, безпосередньо пов`язано із предметом позову, а заходи забезпечення позову є співмірними з тими негативними наслідками, які можуть настати у разі, якщо такі заходи не будуть застосовані. 
        Задовольняючи заяву про  забезпечення позову,  суд першої інстанції виходив з того, що наявні у матеріалах справи документи підтверджують, що вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав Позивача та такі заходи забезпечення позову є обґрунтованими, адекватними та співмірними заявленим позовним вимогам. Так, місцевим господарським судом, постановлюючи ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, було враховано, що у разі невжиття заходів забезпечення позову ( за умови виконанням Відповідачем надісланого на адресу Позивача повідомлення про припинення газопостачання ) це може як призвести до неможливості виконання рішення суду ( зокрема за період, коли послуги відповідачем не будуть надаватися ) так і суттєво ускладнити ефективний захист прав Позивача, зважаючи на те, що припинення газопостачання буде фактично свідчити про призупинення виконання Відповідачем договору, який укладено між сторонами. В цьому випадку, у разі задоволення позовної заяви, захист прав Позивача буде можливий тільки на майбутнє. А з огляду на наслідки для виробництва та довкілля, про які зазначає Позивач, захист його прав не буде ефективним. Відшкодування збитків, які можуть бути спричинені Позивачу припиненням газопостачання будуть потребувати звернення Позивача до суду з новими позовами.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що існує реальна загроза відключення Позивача від газопостачання, що може призвести до припинення газопостачання, яке призведе до фактичного зупинення виробництв АТ "ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК", що у свою чергу може призвести до негативних наслідків як для Позивача, так і для третіх осіб, а також для довкілля.
При цьому, застосування заходів забезпечення позову не призведе до негативних наслідків для Відповідача. Адже вжиття заходів забезпечення не завдає шкоди майновому стану Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"  і не створює ризиків завдання збитків Відповідачеві. 
При цьому,  колегією суддів взято до уваги, що заявлений захід забезпечення позову  (заборона Акціонерному товариству "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", його структурним та відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення  (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) АТ "ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК") виходячи зі змісту заявлених вимог не є тотожним самим заявленим позовним вимогам.
З урахуванням наведеного вище, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, дослідивши питання забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що існування загрози припинення  (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) Акціонерному товариству "ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК" порушує права заявника і призведе до непередбачуваних наслідків та збитків для Позивача, а у разі задоволення позову сам по собі судовий захист втратить ефективність та цінність з точки зору захисту порушеного права та інтересу.
       Посилання Скаржника в апеляційній скарзі на постанови Верховного Суду від 29.04.2020 р. у справі № 910/13230/18, від 29.11.2018 р. у справі № 911/3871/17, від 01.10.2020 р. у справі № 910/16586/18, від 22.05.2019 р. у справі № 913/257/18  відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки відповідна оцінка наданих заявником доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, здійснюється судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин конкретної справи. Правові позиції Верховного Суду, викладені у названих постановах, не є релевантними до обставин цієї справи та відповідні судові рішення приймалися за іншої фактично-доказової бази.
         При цьому, правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 р. у справі № 913/257/18  за якою у Відповідача наявне право, передбачене договором та чинним законодавством на обмеження або припинення енергопостачання Позивачеві у разі несплати ним своєчасно за спожиту електроенергію, без урахування вимог ст. 6 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" - є неактуальною згідно постанови Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 11.10.2019 р. у справі № 913/337/18, оскільки  принцип державної політики, встановлений ст. 6 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", підлягає обов`язковому застосуванню для підприємств, що забезпечують питною водою певний населений регіон, з метою гарантованого, першочергового забезпечення питною водою населення для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб.
         З огляду на викладене, у даному конкретному випадку, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду попередньої інстанції, про наявність  підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" про забезпечення позову.
         Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, позиція суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 р. ). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
        У справі, що розглядається, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правомірного висновку місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення заяви Позивача про забезпечення позову.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 р. у справі № 904/6410/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" задоволенню не підлягає.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
  За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Звертаючись із апеляційною скаргою, Скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
          З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

10. Судові витрати.
       У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
  На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

         Апеляційну скаргу  Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" залишити без задоволення. 

Ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2020 р. у справі № 904/6410/20 залишити без змін. 

        Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.
        
         Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

          Повний текст постанови складено 25.01.2021 р.

Головуючий суддя                                                                           І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                            І. Л. Кузнецова

Суддя                                                                                          О.В. Чус