ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 лютого 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/23/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Юрко І.В. (доповідач), суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,     
секретарі судового засідання Волкової К.В.,
за участі представника відповідача Варфоломеєвої О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року в адміністративній справі №280/23/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИМИТРІВСЬКА ФАБРИКА» до Міністерства юстиції України (треті особи: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Буцикіна Лілія Олексіївна, Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Грибанова Ольга Віталіївна, Державний реєстратор Дніпропетровської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Денисенко Артур Сергійович, фізична особа ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Скай Лендмарк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітіт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Бремен Трейд») про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В: 
Позивач 03.01.2019 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 12.12.2018 року №3891/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що оскаржуваний наказ є необґрунтованим та таким, що суперечить нормам чинного законодавства України та фактичним обставинам, грубо порушує право власності. Позивач вказує на те, що всупереч вимог пунктів 9, 10, 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1128  та пункту 3 Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого  наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 року №37/5, Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України - позивачу не було надіслано скаргу ОСОБА_1 , а про призначення розгляду вказаної скарги позивач дізнався  в день її розгляду, зокрема, з сайту Міністерства юстиції України, на якому знаходилось оголошення про призначення розгляду по суті скарги ОСОБА_1 щодо товариства «Бремен Трейд» . При цьому позивач зазначає, що жодного призначення розгляду скарги по відношенню до ТОВ «ДИМИТРІВСЬКА ФАБРИКА» на сайті не було, а  ТОВ «ДИМИТРІВСЬКА ФАБРИКА» не має ніякого відношення до ТОВ «Бремен Трейд» і що це за  підприємство позивачу невідомо. Вказане позбавило позивача можливості своєчасно дізнатись про дату, час та місце розгляду скарги, а також бути присутнім під час розгляду скарги та надавати відповідні письмові пояснення.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 12.12.2018 року №3891/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом необгрунтовано зроблено висновок в частині порушення відповідачем порядку повідомлення зацікавлених осіб про дату та час розгляду скарги ОСОБА_1 та направлення позивачу копію такої скарги з додатками. Факт розміщення оголошення про засідання комісії на офіційному веб-сайті Мінюста України, що відповідає вимогам п.10 Порядку №1128, позивачем не заперечується. Так само і не заперечується позивачем і факт його повідомлення про розгляд вказаної скарги засобами електронної пошти 07.12.2019 року.
Крім того, до апеляційного суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України, в якому відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі, оскільки вказаний спір згідно із пунктом 6 статті 20 ГПК України віднесено до юрисдикції господарських судів.
Вказане клопотання відповідачем направлялось всім сторонам у справі, про що свідчить реєстр на відправлення рекомендованої кореспонденції з відміткою поштового відділення (а.с.185 т.3).
Позивач та треті особи відзиви на апеляційну скаргу та клопотання про закриття провадження у справі не подали.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача наполягала на задоволенні заяви про закриття провадження у справ, просила її задовольнити.

Позивач та треті особи в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином: шляхом розміщення оголошення на сайті суду та рекомендованими повідомленнями, які повернулись до апеляційного суду з підстав: «адресат відсутній за вказаною адресою» або «За закінченням терміну зберігання».
Відповідно до частини 11 статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.          
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та клопотання відповідача, встановила наступне. 

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне. 
20.11.2018 року між ТОВ «АЛЕКС СОФТ», в особі директора ОСОБА_2 (продавець) та ТОВ «ДИМИТРІВСЬКА ФАБРИКА», в особі директора ОСОБА_3 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу автозаправного комплексу, який знаходиться  за адресою: АДРЕСА_1 ) та складається з: Будівлі операторної з магазином та кафе літ.-А, загальною площею 390,9 кв.м; Навіса літ.Б площею 96 кв.м; Навіса літ.В площею 386,4 кв.м; Навіса літ.Г площею 40 кв.м; Резервуарів № 1-6; Замощення літ.І. Повноваження  директора  ТОВ «АЛЕКС СОФТ» Печериця І.О. та директора ТОВ «ДИМИТРІВСЬКА ФАБРИКА» Москаленко Д.Ф. перевірені приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О.. Вказаний Договір посвідчено вказаним приватним нотаріусом  та зареєстровано в реєстрі за №1750. Також були внесені відповідні відомості в  Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.
Наказом Міністерства Юстиції від 12.12.2018  року №3891/5 згідно скаргу гр. ОСОБА_1 від 30.11.2018 року задоволено частково. Скасовані  рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:
- від 20.11.2018 року №44145897, прийняте державним реєстратором Дніпропетровської області філії комунального підприємства «Центр Державної реєстрації» Садківської сільської ради Денисенко А.С.;
-  від 20.11.2018 №44153786, прийняте приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О. (зареєстровано право власності на нерухоме майно за ТОВ «ДИМИТРІВСЬКА ФАБРИКА» відповідно до Договору купівлі-продажу автозаправного комплексу, укладеного між ТОВ «АЛЕКС СОФТ» та ТОВ «ДИМИТРІВСЬКА ФАБРИКА»);
-  від 20.11.2018 року №44176911, №44177292, прийняті приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В. (зареєстровано іпотеку та заборону на відчуження вказаного автозаправного комплексу).
Прийняттю вказаного спірного Наказу передувало наступне:
До Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України надійшла скарга ОСОБА_1 щодо скасування реєстраційних дій відносно нерухомого майна, що належало ТОВ «Бремен Трейд». В скарзі зазначено, що 15.11.2018 року ТОВ «Бремен Трейд» в особі ОСОБА_1 уклало з ТОВ «Скай Лендмарк» договір купівлі-продажу нерухомого майна, предметом якого було «Автозаправний комплекс», розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, м.Підгорне. 
17.11.2018 року ОСОБА_1 стало відомо, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І., було проведено реєстраційні дії відносно ТОВ «Бремен Трейд» в частині змін до установчих документів підприємства, в наслідок чого ОСОБА_1 було виключено із складу учасників ТОВ «Бремен Трейд», а замість нього було включено невідому йому особу - ОСОБА_4 .. Як зазначає в скарзі ОСОБА_1 , реєстраційні дії були проведені на підставі Акту прийому-передачі частки у Статутному капіталі ТОВ «Бремен Трейд» від 16.11.2018 року, який був підписаний невідомими особами, підписи яких посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б.. Проте ОСОБА_1 не підписував вказаний  Акт прийом-передачі і не мав намір виходи зі складу учасників ТОВ «Бремен Трейд».
В подальшому  скаржнику стало відомо, що приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О. 20.11.2018 року прийнято рішення (індексний номер №44153786) про державну реєстрацію права власності на Автозаправний комплекс розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, м.Підгорне, за ТОВ «Димитрівська Фабрика» (код ЄДРПОУ 40912039) на підставі договору купівлі-продажу №1750, укладеного між ТОВ «Бремен Трейд» та ТОВ «Димитрівська Фабрика».
ОСОБА_1 у скарзі зазначив, що особа, яка діяла нібито від імені ТОВ «Бремен Трейд» та була присутня при проведенні реєстраційних дій у приватного нотаріуса ОСОБА_5 , не мала жодного відношення до ТОВ «Бремен Трейд», а відтак, невідомі особи незаконно відчужили нерухоме майно, яке належало ТОВ «Бремен Трейд`Ю, іншій юридичній особі.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку наявний спір між позивачем (ТОВ «Димитрівська Фабрика») та третіми особами, в тому числі і ОСОБА_1 - учасником (засновником) щодо часток у статутному капіталі ТОВ «Бремен Трейд»), а також, щодо набуття у дуже короткий проміжок часу права власності на спірний АЗК декількома іншими Товариствами (третіми особами - Товариство з обмеженою відповідальністю «Скай Лендмарк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітіт»).

Згідно із ч.1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 1 ч.1 статті 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Публічно-правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Відповідно до п.1 ч.1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Визначення поняття суб`єкта владних повноважень міститься у п. 7 ч. 1 статті 4 КАС України, згідно якого суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Відповідно до ч.2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до п.3 ч.1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів. 
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Колегія суддів звертає увагу, що ТОВ «Димитрівська Фабрика» оскаржує наказ Мінюста України, прийнятий за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 на дії державних реєстраторів та приватних виконавців.
Тобто, ТОВ «Димитрівська Фабрика» - позивач у даній справі, не був учасником публічно-правових відносин, що виникли між Мінюстом України, ОСОБА_1 та державними реєстраторами, приватними виконавцями.

Разом з тим, приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, явіть якщо до порушення приватного права чи інтересу привели управлінські ді суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, вказаний спір не стосується прав у сфері публічно-правових відносин, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства. 
Враховуючи суть спірних правовідносин та їх суб`єктний склад, апеляційний суд дійшов висновку про непоширення на цей спір юрисдикції адміністративних судів та необхідність його вирішення в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Згідно із ч.1 статті 219 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно  статтями 238,  240  цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених  статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
Керуючись статтями 238, 243, 250, 308, 313, 315, 319, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
          
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року в адміністративній справі №280/23/19 задовольнити частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року в адміністративній справі №280/23/19 скасувати.
Провадження у справі №280/23/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИМИТРІВСЬКА ФАБРИКА» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії закрити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
          Повний текст постанови складено 15 лютого 2021 року.

   
Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак