ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 лютого 2021 року 	м.Дніпро	справа № 280/5220/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П., 
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівське" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року у справі № 280/5220/19                                                    (суддя Калашник Ю.В., повний текст рішення складено 28.05.2020р.) за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівське" про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (далі - позивач) задоволено, суд застосував заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель та споруд Товариства з обмеженою відповідальністю «Тарасівське» (далі - відповідач), розташованих за адресою: вул. Центральна, буд. 16, с. Тарасівка, Пологівський район, Запорізька область, 70640, шляхом зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Тарасівське» повністю зупинити експлуатацію будівель та приміщень за вказаною адресою, окрім робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення порушень, що повинно бути встановлено на підставі перевірки Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області.
          Рішення суду мотивовано тим, що позивач перевіркою встановив порушення відповідачем вимог пожежної та техногенної безпеки, твердження позивача про існування обставин, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, обґрунтовані.
          Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, порушення судом норм матеріального права, відповідач просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
          В апеляційній скарзі вказує, що поняття загроза життю та здоров`ю є оціночним, суд не повинен обмежуватись тільки даними актів перевірки. Вважає, що обраний позивачем захід реагування не відповідає критеріям пропорційності.
          Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
          Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

          З матеріалів справи встановлено, що у період з 20.08.2019р. по 21.08.2019р., на підставі наказу №308 від 08.08.2019р., посвідчення на перевірку №538 від 19.08.2019р., позивачем проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Тарасівське», розташованого за адресою: вул. Центральна, буд. 16, с. Тарасівка, Пологівський район, Запорізька область, 70640, за наслідками якої складено акт №74 від 21.08.2019р. (а.с.25-33).
          В ході перевірки позивачем встановлено, що об`єкти відповідача - будівлі, споруди та територія Товариства з обмеженою відповідальністю «Тарасівське», за адресою: вул. Центральна, буд. 16, с. Тарасівка, Пологівський район, Запорізька область, 70640, експлуатується з порушенням норм пожежної та техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:
           1. Не визначено керівником підприємства обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки. Не призначено відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель споруд, приміщень, дільниць технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання та експлуатацію засобів протипожежного захисту.
           2. Для кожного приміщення об`єкта мають бути розроблені та затверджені керівником об`єкта або уповноваженою ним посадовою особою інструкції про заходи пожежної безпеки.
           3. Не забезпечено територію та приміщення механізованого загону, складу для зберігання зернових, склад для техніки, а також адміністративне приміщення, відповідними знаками безпеки; їх кількість, а також місце встановлення повинно відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 “Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір”.
           4. Не забезпечено проходження навчання посадових осіб з питань пожежної безпеки.
          Не проведення навчання веде до не знання посадовими особами елементарних правил пожежної безпеки при використанні обладнання та речовин, що використовуються в господарській діяльності, не можливості проведення інструктажів своїх працівників, не вміння використовувати первинні засоби пожежогасіння та системи протипожежного захисту, а також неправильних дій у разі виникнення надзвичайної ситуації, що створює загрозу для життя та здоров`я людей.
           5. Не визначено для всіх будівель і приміщень виробничого, складського призначення категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В. 1.1-36:2016 “Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою”, а також клас зони згідно з “Правилами будови електроустановок, електрообладнання спеціальних установок” (далі - НПАОП 40.1-1.32-01), у тому числі для зовнішніх виробничих і складських дільниць, які необхідно позначати на вхідних дверях до приміщення, а також у межах зон усередині приміщень та ззовні.
           6. Будівля майстерні не обладнана системою протипожежного захисту відповідно до пункту 12.1.1 таблиці А.1 ДБН В.2.5-56:2014 “Системи протипожежного захисту”, складські та адміністративні приміщення не обладнано системою протипожежного захисту відповідно до розділу 14 таблиці А.1 ДБН В.2.5-56:2014 “Системи протипожежного захисту.
          Відсутність системи протипожежного захисту (пожежної сигналізації та системи оповіщення про пожежу) не дає можливості виявлення загорання, минаючи людський фактор, на його ранній стадії, та сповіщення працюючого персоналу і підрозділів оперативно-рятувальної служби про загорання. У такому випадку суттєво збільшується час розвитку пожежі до моменту її виявлення, що може спричинити значні матеріальні збитки, що несе загрозу для здоров`я та життя людей.
           7. Територія підприємств, будинки, споруди, приміщення, технологічні установки повинні бути забезпечені первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, ящиками з піском, бочками з водою, покривалами з негорючого теплоізоляційного матеріалу, пожежними відрами, совковими лопатами, пожежним інструментом.
          Первинні засоби пожежогасіння застосовують для ліквідації пожежі на початковій стадії її розвитку саме персоналом об`єкта до прибуття пожежно-рятувального підрозділу. За відсутності достатньої кількості первинних засобів пожежогасіння (вогнегасників) є ризик розповсюдження вогню на значну площу, розповсюдження продуктів горіння, що несе загрозу для здоров`я та життя людей.
           8. Пожежні щити на території механізованого загону та складу для зберігання зерна не укомплектовані згідно норм належності.
          Первинні засоби пожежогасіння застосовують для ліквідації пожежі на початковій стадії її розвитку саме персоналом об`єкта до прибуття пожежно-рятувального підрозділу. При відсутності укомплектування засобів пожежогасіння, які розміщуються на пожежному щиті, виникає ризик розповсюдження вогню на значну площу, розповсюдження продуктів горіння, що несе загрозу для здоров`я та життя людей.
           9. Не забезпечено технічне обслуговування наявних вогнегасників на території підприємства.
          Не проведення технічного обслуговування наявних вогнегасників на території підприємства може привести до неможливості їх використання працівниками при виникненні пожежі з причин несправності, що, в свою чергу, може призвести до розповсюдження вогню на значну площу, а також розповсюдження продуктів горіння, що несе загрозу для здоров`я та життя людей.
          Позивач вважає, що подальша експлуатація будівель та споруд із вищезазначеними порушеннями пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
          Переглядаючи рішення суду першої інстанції і досліджуючи питання правомірності пред`явлених позивачем вимог, виходячи з предмету спору, апеляційний суд враховує наступне.
          Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності».
          За визначенням, наведеним у ст.1 вказаного Закону № 877-V, діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
          Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
          За приписами ч.1 ст.3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.
          Відповідно до ч.7 ст.7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
          Згідно п.12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
          У відповідності до ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
          Частиною 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:
           1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 
           2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 
           3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 
           4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 
           5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 
           6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 
           7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 
           8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 
           9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 
           10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 
           11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
          Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України).
          За наведених вище положень Кодексу цивільного захисту України підставою застосування за рішенням суду заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи (експлуатації) підприємства, його окремих об`єктів, споруд, цехів, дільниць, є виявлені в установленому порядку порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, якщо такі порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. 
          Як встановлено, позовні вимоги ґрунтувались на порушеннях, які були визначені такими, що мають місце та обумовлюють великий ступінь ризику та загрозі життю людей.
          Крім того, з матеріалів справи встановлено, що у період з 01.07.2020 по 02.07.2020 позивачем проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки Товариства з обмеженою відповідальністю «Тарасівське» та усунення порушень, виявлених під час проведення у період з 20.08.2019р. по 21.08.2019р., позапланової перевірки відповідача та зафіксованих у акті №74 від 21.08.2019, який слугував підставою для звернення до суду.
          Актом позапланової перевірки №38 від 02.07.2020р. встановлено 3 (три) порушення у сфері пожежної безпеки та цивільного захисту, які були встановлені у акті № 74 від 21.08.2019р.:
          - не розроблені інструкції про заходи пожежної безпеки для кожного приміщення;
          - будівля майстерні не обладнана системою протипожежного захисту відповідно до пункту 12.1.1 таблиці А.1 ДБН В.2.5-56:2014 “Системи протипожежного захисту”, складські та адміністративні приміщення не обладнано системою протипожежного захисту відповідно до розділу 14 таблиці А.1 ДБН В.2.5-56:2014 “Системи протипожежного захисту;
          - не забезпечено технічне обслуговування наявних вогнегасників на території підприємства.
          Тобто, актом позапланової перевірки №38 від 02.07.2020р. підтверджується, що відповідачем не у повному обсязі усунуті порушення, зафіксовані актом позапланової перевірки № 74 від 21.08.2019р.
          Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про існування на час вирішення судом спірних відносин підстав для застосування до відповідача за рішенням суду заходів реагування, про які просив позивач.
          Так, відповідачем не заперечувалася наявність наведених вище порушень.
          При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень. Застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення виконання відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
          Враховуючи, що на час розгляду справи судом першої інстанції виявлені позивачем в установленому порядку порушення вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки відповідачем не усунуто, є обґрунтованими твердження позивача про існування обставин, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, відповідно, є обґрунтованими вимоги позивача про застосування до відповідача визначених позивачем заходів реагування, оскільки виявлені перевіркою порушення, у разі виникнення пожежної небезпеки, будуть нести реальні, а не вірогідні негативні наслідки, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.
          Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
          Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарасівське" - залишити без задоволення.

          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року у справі № 280/5220/19 - залишити без змін.

          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак