Справа № 756/14495/20	 	 	 	     Головуючий у І інстанції Андрейчук Т.В.	
Провадження №  33/824/836/2021	 	 	 	     Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.	

 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

5 лютого 2021 року                                                                                                 м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Беззубця О.Л. розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Беззубця О.Л. на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року, якою 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та  проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,  -
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,
 
В С Т А Н О В И В :
 
16 листопада 2020 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №108729, складений 4 жовтня 2020 року інспектором роти №2 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Янковською Л.М. стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Відповідно до постанови суду,4 жовтня 2020 року ОСОБА_1 о 15 годині 05 хвилин в м. Києві на пр-ті Героїв Сталінграда, 16-Д керував автомобілем Peugeot Boxer, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. На вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Беззубець О.Л. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку з скасуванням акту, який передбачає адміністративну відповідальність.
 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки скасовано акт, який встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння.
 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Захисник не заперечував про розгляд апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .
 
Заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд  вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення           ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставними.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №108729 від 4 жовтня 2020 року, згідно якого 4 жовтня 2020 року ОСОБА_1 о 15 годині 05 хвилин в м. Києві на пр-ті Героїв Сталінграда, 16-Д керував автомобілем Peugeot Boxer, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. На вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1); поясненнями гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я (а.с. 2); відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 3).
Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як  відмова  особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Що стосується доводів, викладених в апеляційній скарзі захисника в частині закриття провадження стосовно   ОСОБА_1 у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, то слід зазначити наступне.
Згідно з ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Відповідно до положень ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Як наголошується у п. 6 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
Доводи апеляційної скарги щодо скасування акту, який передбачав відповідальність за відмову водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння, не знайшли свого підтвердження, оскільки 17.06.2020 року Верховною Радою України прийнято Закон України №720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким внесені зміни до Закону України від 22.11.2018 №2617-VIII. Даний Закон опублікований в газеті «Голос України» за 03 липня 2020 року. Згідно розділу ІІ цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від  22.11.2018 року №2617-VIII. Відповідно, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законним.
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно чинного законодавства, огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох свідків (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану сп`яніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.
 
Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп`яніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я, від проходження якого він відмовився в присутності двох свідків. Захисник ОСОБА_1 адвокат Беззубець О.Л. в судовому засіданні не заперечував факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому зазначив, що у ОСОБА_1 немає довіри до працівників правоохоронних органів.
Враховуючи наведене, будь-яких порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, згідно положень ст.266 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.
Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять, ОСОБА_1 та його захисником не надані.
Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина     ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Беззубця О.Л. - залишити без задоволення.
Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
            Суддя                                                                                                 А.М. Дрига