ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року	Львів	Справа № 140/2696/19 пров. № А/857/119/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді –                                    Запотічного І.І.,
суддів –                                                         Довгої О.І., Макарика В.Я., 
при секретарі судового засідання:             Галаз Ю.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові  апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником Колтонюком Юрієм Віталійовичем  на  ухвалу  Волинського окружного адміністративного суду   від  16 листопада   2020 року (суддя Волдінер Ф.А., ухвалена у м. Луцьку) у справі № 140/2696/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання неправомірним рішення та зобовязання вчинити дії,- 
                                              
                                                         ВСТАНОВИВ:

04.09.2019 року   ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Міністерства внутрішніх справ України про визнання неправомірним рішення, яке оформлено висновком від 09 серпня 2019 року про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу як інваліду 2-ї групи у розмірі 350 400,00 грн.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства внутрішніх справ України, яке оформлене висновком від 09 серпня 2019 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та зобов`язано відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу як інваліду 2-ї групи у розмірі 350 400 грн.
06 листопада 2020 року представником позивача подано до суду заяву, в порядку статті 383  КАС України, про визнання протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року про зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.
Обгрунтовуючи дану заяву зазначає, що 24 грудня 2019 року у даній справі був виданий виконавчий лист №1355 та 17 січня 2020 року відкрито виконавче провадження щодо його виконання, в подальшому постановою державного виконавця від 22 вересня 2020 року на Міністерство внутрішніх справ України накладено штраф за не виконання рішення суду, оскільки станом на 22 вересня 2020 року боржником рішення не виконане та не надано жодних доказів поважності невиконання рішення суду. Представник відповідача також повідомляє, що листом від 25 вересня 2020 року боржник повідомив ОСОБА_1 про те, що матеріали про призначення йому одноразової грошової допомоги повернуті до ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області на доопрацювання.
Вважає бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року протиправною, оскільки вищевказаним рішенням відповідача зобов`язано безумовно та безальтернативно призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 . Також просив 
зобов`язати відповідача подати суду звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою  Волинського  окружного  адміністративного  суду  від16 листопада 2020 року заяву представника позивача Колтонюка Юрія Віталійовича подану від імені та в інтересах ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України, вчиненої на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити дії залишено без задоволення.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою  суду, її оскаржив представник позивача Колтонюк Юрій Віталійович подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, в якій покликаючись на те, що оскаржувана ухвала постановлена без урахування принципу обовязковості судових рішень, просить скасувати її та прийняти нове судове рішення про задоволення заяви про визнання протиправної бездіяльності МВС України, вчиненої на виконання рішення суду в  даній адміністративній справі.
В обгрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає що не може погодитися з висновком суду першої інстанції про передчасність звернення із заявою в порядку ст.383 КАС України, оскільки виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду розпочато 17.01.2020р., а станом на 06.11.2020р. і по день подання апеляційної скарги воно не виконане, що свідчить про його невиконання без поважних причин. Висновок суду про те, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2020 року скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року про зобовязання призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 350400 грн., а отже вимоги про визнання протиправною бездіяльності МВС України задоволенню не підлягають є неправомірним, оскільки вищевказаною постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2020 року не скасований обовязок МВС України призначити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , та виплатити її через Ліквідаційну комісію ГУ МВСУ у Волинській області. Вважає, що МВС України не повинно очікувати предявлення до примусового виконання нового виконавчого листа, оскільки цього не вимагається від заявників у випадку, якщо рішення суду постановлене проти держави або державних органів, що має місце в даному  випадку,  оскільки інше трактування буде означати заперечення принципу обовязковості судових рішень. 
Сторони будучи повідомленими про час та місце розгляду справи явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна  скарга не  підлягає до  задоволення з наступних  підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року адміністративний позов у даній справі задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення МВС України, яке оформлене висновком від 09 серпня 2019 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та зобов`язано відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу як інваліду 2-ї групи у розмірі 350 400 грн.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року  апеляційну скаргу Міністерства Внутрішніх Справ України на зазначене рішення повернуто скаржнику .
В подальшому, на виконання рішення суду від 18 жовтня 2019 року, Волинський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист від 24 грудня 2019 року №1355, яким  Міністерство внутрішніх справ України зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду 2-ї групи у розмірі 350 400 гривень .
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17 січня 2020 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом.
За результатами касаційного перегляду ухвали суду апеляційної інстанції, постановою Верховного Суду від 18 березня 2020 року скасовано ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019  року про повернення апеляційної скарги та направлено справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити дії до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду .
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року в частині зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України виплатити ОСОБА_1  одноразову  грошову допомогу як інваліду 2-ї групи у розмірі 350 400 гривень та прийнято нову постанову, якою в цій частині позову відмовлено, у решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Крім цього, положеннями статті 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок. Відтак, учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Частиною третьою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено,  що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з огляду на викладене, для визнання дій або бездіяльності протиправними недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання відповідачем обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправності дій або бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність таких дій для прав та інтересів заінтересованої особи.
Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, листом від 25 вересня 2020 року №Р-16541/15 Міністерство внутрішніх справ України повідомило позивача про те, що матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням                2-ої групи інвалідності повторно надійшли від ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області листом від 19 серпня 2020 року №7/178 та зареєстровані в МВС України 26 серпня 2020 року за №52318, однак під час їх опрацювання  було виявлено ряд недоліків в оформленні медичних документів та невідповідностей вимогам Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.
З урахуванням зазначеного така грошова допомога позивачу виплачена не була.
Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22 вересня 2020 року на Міністерство внутрішніх справ України накладено штраф за не виконання рішення суду, оскільки станом на 22 вересня 2020 року боржником рішення не виконано та не надано жодних доказів поважності такого невиконання. 
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року, за наслідками апеляційного перегляду рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України виплатити позивачу одноразову грошову допомогу як інваліду 2-ї групи у розмірі 350 400 гривень, з огляду на те, що виплату такої допомоги повинен здійснити орган внутрішніх справ, у якому він проходив службу, зокрема Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимога про виплату такої допомоги позивачу саме Міністерством внутрішніх справ України задоволенню не підлягає, оскільки ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, на яку у спірних правовідносинах згідно пункту 11 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 №850 покладено обов`язок здійснити виплату одноразової грошової допомоги, не була залучена до розгляду цієї справи.
З врахуванням наведеного колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що вимоги представника позивача про визнання протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо виконання рішення суду в частині зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з огляду на те, що після видачі Волинським окружним адміністративним судом виконавчого листа від 24 грудня 2019 року №1355 та відкриття виконавчого провадження з його виконання, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року відмовлено в задоволенні позовних вимог про зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду 2-ї групи у розмірі 350 400 гривень.
Разом з тим,  матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням 2-ої групи інвалідності зареєстровані Міністерством внутрішніх справ України, що свідчить про те, що відповідачем вживаються заходи для виконання рішення суду, а тому звернення з заявою про визнання протиправною бездіяльності МВС України, вчиненої на виконання рішення суду є передчасним.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з врахуванням того, що   судове рішення у даній справі, на підставі якого було видано виконавчий лист скасовано судом апеляційної інстанції, а на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року, яка набрала законної сили, у даній справі виконавчий лист не видавався, вимоги представника позивача про визнання протиправною бездіяльність МВС України щодо виконання судового рішення про зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 та зобов`язання подати звіт про його виконання є передчасними, а відтак вказану заяву представника позивача підставно залишено без задоволення.
З врахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.
Керуючись статтями  308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                              
                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником Колтонюком Юрієм Віталійовичем залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року  у справі №140/2696/19 - без змін.   
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	В. Я. Макарик  	
Повне судове рішення складено 18.02.2021