ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" лютого 2021 р.                                   Справа№ 910/3552/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Яковлєва М.Л.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Куксова В.В. 

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця"   
на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2020, повний текст якого складено та підписано 03.06.2020 
у справі №910/3552/20 (суддя Марченко О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"                                                                                                                         
про стягнення 5   226,78 грн.      

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-відповідач) 5 226,78 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 у справі №910/3552/20  позов задоволено повністю та присуджено до стягнення Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" 5 226,78 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, 2   102,00 грн судового збору та 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 в частині стягнення 4   000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити нове рішення, яким зменшити витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2020 року, справу №910/3552/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Ткаченко Б.О., Гаврилюк О.М.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 у справі №910/3552/20 залишено без змін.
17.09.2020 представник позивача звернувся до Північного апеляційного господарського суду із клопотанням про стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.  
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця".
Відмовляючи в задоволенні заяви суд апеляційної інстанції виходив з того, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за розгляд апеляційної скарги на рішення суду лише в частині стягнення витрат на правничу допомогу не проводиться.  
Не погоджуючись з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 позивач подав касаційну скаргу, в якій просив її скасувати та прийняти нове рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 2   000,00   грн.
Постановою Верховного Суду від 18.01.2021 касаційну скаргу   Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" задоволено частково та ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 у справі № 910/3552/20 скасовано, а дану справу направлено для продовження розгляду до Північного апеляційного господарського суду.
Приймаючи вказане судове рішення суд касаційної інстанції вказав на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема ст.ст.221, 244 ГПК України.
   Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 25.01.2021 року, справу   №910/3552/20 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Ткаченко Б.О., Гаврилюк О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 заяву суддів Суліма В.В., Гаврилюка О.М. та Ткаченко Б.О. про самовідвід у справі №910/3552/20 задоволено та дану справу передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2021, справу №910/3552/20 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Шаптала Є.Ю., Куксов В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 прийнято до свого провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" про стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 року у справі №910/3552/20, а також розгляд вказаної заяви ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
Розглянувши клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заперечень, колегія суддів дійшла висновку, клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розгляду справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч.2 ст.244 ГПК України).
Згідно з підпункту «в» п. 4 ч. 4      ст. 282 ГПК України   в резолютивній частині постанови повинно бути зазначено розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 у даній справі судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи  у суді апеляційної інстанції, покладено на апелянта.  
У відповідності до ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, а також узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 13.08.2019 у справі №925/1090/18.       
 Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Колегією суддів встановлено, що заявником дотримано вказані правові норми та вчасно заявлено про розмір судових витрат, які він має сплатити у зв`язку з розглядом апеляційної скарги.  
Як свідчать матеріали справи, 03.02.2020 року між позивачем та адвокатом Накоп`юк  Я.В. був укладений договір про надання правничої допомоги №01-02, відповідно до умов якого адвокат бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати позивачу правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів позивача в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.  
В матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №468 від 16.12.2019 та ордер на надання правничої (правової) допомоги СА№1002872 від 27.07.20 у суді апеляційної інстанції.   
Вартість послуг наданих адвокатом складає 1   000,00 грн за одну годину роботи, а за участь у кожному судовому засіданні - 2   000,00 грн, але не повинна перевищувати суму в розмірі 30   000,00 грн (п.4.3 договору №01-02 від 03.02.2020).  
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем додано до матеріалів справи акт №01-02/95 виконаних робіт (наданих послуг) від 14.09.2020 за Договором №01-02 від 03.02.2020 на загальну суму 2   000,00 грн із детальним переліком наданих послуг, а саме: правовий аналіз апеляційної скарги АТ «Укрзалізниця» на рішення Господарського суду м.Києва від 24.07.2020 у справі №910/3552/20 (30 хвилин); підготовка роботу для складання відзиву на апеляційну скаргу по справі №910/3552/20, збір документів, аналіз законодавства та судової практики (20 хвилин); складання відзиву на апеляційну скаргу по справі №910/3552/20 (70 хвилин). 
Також позивачем додано до матеріалів справи рахунок на оплату №01-02/95 від 14.09.2020 за надані юридичні послуги згідно акта виконаних робіт (наданих послуг) №01-02/95 від 14.09.2020 на суму 2   000,00 грн та платіжне доручення №58 від 14.09.2020 на суму 2 000,00 грн (призначення платежу: оплата за юридичні послуги згідно договору про надання правової допомоги №01-02 від 03.02.2020 та по рахунку №01-02/95 від 14.09.2020).  
За змістом пункту 1 частини 2 статті    126, частини 8 статті    129 ГПК України    розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2   ст.126 ГПК України).
Аналогічної правової позиції дотримується об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 по справі №922/445/19.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. 
Зазначена правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
Відповідач у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, просив відмовити в задоволені або зменшити їх розмір до 500,00 грн, оскільки вважав заявлені позивачем витрати неспівмірними зі складністю справи, обсягом наданих послуг та затраченим адвокатом часом на надання таких послуг (а.с.122 т.1).
Апеляційний суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі    статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З огляду на обставини справи, остання не є складною і підготовка до її розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль, а також враховуючи те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції переглядалося лише в частині розподілу судових витрат, то заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаними роботами, а тому розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в цьому випадку не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості.
Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат у розмірі 500,00 грн.  
Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.02.2020 р. у справі № 910/3242/18, від 07.08.2018 р. у справі № 916/1283/17, від 20.11.2018 р. у справі № 910/23210/17, від 06.03.2019 р. у справі № 910/15357/17, від 12.06.2019 р. у справі № 910/11310/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.09.2018 р. у справі №753/15683/15.
Інші доводи, наведені відповідачем у запереченнях, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони не спростовують вищевикладене. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.   123, 126, 129,   221, 244,   281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1.Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" про ухвалення додаткового судового рішення у справі №910/3552/20 задовольнити частково.
2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5, код ЄДРПОУ 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙНСВАРД» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32, літ. А, 3-й поверх, ЄДРПОУ 41564379) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн (п`ятсот гривень нуль копійок).
3. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.
4.Матеріали справи №910/3552/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
          Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку згідно   статей 286-291 ГПК України. 

Головуючий суддя                                                            М.Л. Яковлєв 

Судді                                                                                Є.Ю. Шаптала

                                                                                В.В. Куксов