Ухвала
 
21 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 289/48/20
провадження № 61-434ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Радомишльської міської ради Житомирської області про визнання незаконним звільнення, скасування наказу та поновлення на роботі,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила: визнати незаконним її звільнення з посади завідуючого фельдшерським пунктом села Глиниця та поновити її на вказаній посаді з 13 грудня 2019 року; скасувати наказ керівника Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Радомишльської міської ради Житомирської області від 13 грудня 2019 року № 26-к та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.
 
Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 10 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без розгляду.
 
Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2020 року - без змін.
 
08 січня 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
 
ОСОБА_1 також подала до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року, посилаючись на те, що вона отримала копію оскаржуваної постанови апеляційного суду 30 грудня 2020 року. На підтвердження вказаних обставин заявник надала оригінал супровідного листа Житомирського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року за вих. № 289/48/20/52605/20 та оригінал поштового конверта за ідентифікатором поштового відділення 1000813036553, яким заявнику направлялася копія оскаржуваної постанови апеляційного суду.
 
Заява підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Згідно з частинами першою, другою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року, а також надані ОСОБА_1 оригінали супровідного листа Житомирського апеляційного суду та поштового конверта за ідентифікатором поштового відділення 1000813036553 свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до частин першої, третьої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: 1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; 4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; 5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; 6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; 8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 вказала, що місцевий суд необґрунтовано відхилив клопотання її представника щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а також встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
Зі змісту наведених доводів вбачається, що касаційна скарга подана на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. ОСОБА_1 як позивач у справі про поновлення на роботі звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
 
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
 
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395  ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року.
 
Витребувати з Радомишльського районного суду Житомирської області цивільну справу № 289/48/20 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Радомишльської міської ради Житомирської області про визнання незаконним звільнення, скасування наказу та поновлення на роботі.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 22 лютого 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко