УХВАЛА

16 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 240/13566/20
адміністративне провадження № К/9901/3462/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мацедонської В.Е.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2021 року 
у справі №240/13566/20
за позовом ОСОБА_1 
до Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку 
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо невиплати всіх належних йому сум у день звільнення у розмірі 62798,64 грн. (невиплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій у сумі 22868,44 грн.  та індексації грошового забезпечення у сумі 39930,20 грн.);
- стягнути з Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку на його користь середній заробіток у розмірі 182358,40 грн. за весь час затримки виплати належних йому сум при звільненні з 28 лютого 2019 року до дня фактичного розрахунку 26 березня 2020 року.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою  Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2021 року, позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо невиплати при звільненні позивачу індексації грошового забезпечення та компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки; стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 березня 2019 року по 25 березня 2020 року у сумі 62161,18  грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
01 лютого 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі №240/13566/20.
Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку про відстрочення сплати судового збору, а касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати скаржником судового збору за подачу касаційної скарги та не зазначенням  підстав касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (код 0102932141903) копія ухвали суду від 10 лютого 2021 року про залишення касаційної скарги без руху отримана скаржником 16 лютого 2021 року.
26 лютого 2021 року до Верховного Суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги та платіжне доручення №118 від 24 лютого 2021 року.
Проте, скаржником вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху від 10 лютого 2021 року не виконано з огляду на наступне.
Зокрема, перевіривши надіслані скаржником матеріали, Суд вважає їх такими, що не усувають виявлених судом недоліків, оскільки, як вбачається з ухвали Верховного Суду від 10 лютого 2021 року скаржнику було роз`яснено, що з урахуванням змін до  КАС України, які набрали чинності 08 травня 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.
Верховний Суд повторно наголошує, що відповідно до пункту 4 частини другої    статті 330 КАС України  у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)    статтею 328 цього Кодексу     підстави (підстав).
З урахуванням змін до  Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Разом з цим, скаржником, всупереч положенням частини 4  статті 328 КАС України, не наведено мотивів незгоди з судовими рішеннями та не вказано на конкретні висновки судів попередніх інстанцій, рішення яких ним оскаржується, не зазначено норми права, які неправильно застосовані цими судами при ухваленні відповідних висновків, натомість, скаржник, усуваючи недоліки касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали Верховного Суду від 10 лютого 2021 року, направив на виконання її вимог лише платіжне доручення про сплату судового збору та документи на підтвердження повноважень особи, яка  подає заяву про усунення недоліків касаційної скарги.
При цьому заява про усунення недоліків в частині наведених обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції не містить зазначення, у чому конкретно полягає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Станом на день постановлення цієї ухвали будь-яких інших заяв чи клопотань на усунення недоліків касаційної скарги в частині зазначення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 4    статті 328 КАС України,   від скаржника до суду не надходило.
Тому є всі підстави вважати, що станом на цей день встановлений строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчився, проте виявлені судом недоліки скаржником в повному обсязі не усунуто.
Згідно з частиною другою  статті 332 КАС України  до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених      статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до другого речення частини шостої  статті 332 КАС України     питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
З огляду на наведене, подана у цій справі касаційна скарга підлягає поверненню її заявнику.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано п. 8 ч. 2      ст. 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.
Також Суд звертає увагу скаржника, що відповідно до пункту 2 частини 1  статті 7 Закону України «Про судовий збір»  сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями      169,  328, 330, 332 КАС України, Суд -
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу    Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2021 року  у справі №240/13566/20  -      повернути скаржнику.
2. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
3. Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

.................................
.................................
.................................

А.В. Жук
В.Е. Мацедонська
В.М. Соколов
Судді Верховного Суду