Постанова  
Іменем України
 
14 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 755/7793/13-ц
 
провадження № 61-4693св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
заявник (позивач) - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року у складі судді Рейнарт І. М., 
ВСТАНОВИВ:
1.     Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - 
ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків.
Заява мотивована тим, що 02 листопада 2012 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків було винесено рішення у справі № 506/12, яким задоволені позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь 
ПАТ «Укрсоцбанк» боргу за кредитним договором у розмірі 1 869 942,61 грн 
та третейського збору в розмірі по 9 549,71 грн. 
З урахуванням зазначеного, ПАТ «Укрсоцбанк» просило видати виконавчий лист на примусове виконання зазначеного рішення третейського суду.
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Заява мотивована тим, що про наявність рішення третейського суду 
та ухвали Дніпровського районного суду м. Києва їй нічого не було відомо, оскільки будь-яких процесуальних документів вона не отримувала, і їй стало відомо про зазначене рішення лише у січні 2019 року. 
Вважала, що виконавчий лист не підлягає виконанню, оскільки рішення третейського суду суперечить пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди». 
Крім того, виконавчий лист не підлягав виконанню, як вона вважала, оскільки пропущено строк для його пред`явлення.
З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просила визнати зазначений виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 2013 року 
у складі судді Чех Н. А. заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду у справі ПАТ «Укрсоцбанк» 
до  ОСОБА_1 та ОСОБА_2  про стягнення заборгованості задоволено.
Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків в особі третейського судді Білоконь Ю. М. від 02 листопада 2012 року у справі № 506/12 
про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 1 869 942,31 грн та витрат, пов`язаних 
із вирішенням спору третейським судом у сумі по 9 549,71 грн. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвала суду першої інстанції мотивована наявністю правових підстав для видачі виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду, оскільки справа, у якій прийнято рішення, підвідомча третейському суду відповідно до закону, строк для звернення за видачою виконавчого документа не сплинув, вирішення третейським судом питання не виходить за межі третейської угоди та третейська угода у встановленому судом порядку не визнана недійсною компетентним судом.
Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року у складі судді Рейнарт І. М. відмовлено у відкритті апеляційного провадження 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 
на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 
2013 року у цивільній справі за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення третейського суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідно 
до статті 389-11 ЦПК України(у редакції, яка діяла на час постановлення судом ухвали) оскарженню підлягали тільки ухвали про відмову у видачі виконавчого листа, у зв`язку із чим ухвала про видачу виконавчого листа 
на виконання рішення третейського суду оскарженню у апеляційному порядку не підлягала.
Враховуючи, що представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подана апеляційна скарга на ухвалу суду, яка у апеляційному порядку оскарженню не підлягала, суд апеляційної інстанції вважав, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
У касаційній скарзі, поданій у березні 2019 року до Верховного Суду представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає засадам законності і обґрунтованості, постановлена з порушенням норм процесуального права та є помилковою. 
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 вважав, що відмовляючи 
у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції порушив принцип рівності учасників цивільного процесу та змагальності сторін, які 
є складовими права на справедливий суд як частину верховенства права, позбавив його права апеляційного оскарження судового рішення суду першої інстанції.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано матеріали цивільної справи із Дніпровського районного суду м. Києва.
У червні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Відзивів на касаційну скаргу не надходило
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 2013 року 
у складі судді Чех Н. А. заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до  ОСОБА_1 
та ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду задоволено.
Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків в особі третейського судді Білоконь Ю. М. від 02 листопада 2012 року у справі № 506/12 про стягнення з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 1 869 942,61 грн, витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом, у сумі по 9 549,71 грн.
Стягнуто солідарно з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь 
ПАТ «Укрсоцбанк» судові витрати в розмірі 229,40 грн.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року у складі судді Рейнарт І. М. відмовлено у відкритті апеляційного провадження 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 
на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 2013 року 
у цивільній справі за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення третейського суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
2.     Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга ОСОБА_1 , подана представником ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні 
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків 
не спростовують.
Згідно зі статтею 389-11 ЦПК України(у редакції, яка діяла на час постановлення судом ухвали) оскарженню підлягали тільки ухвали про відмову у видачі виконавчого листа, отже, ухвала про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду оскарженню у апеляційному порядку не підлягала.
Аналогічна норма міститься у частині третій статті 487 ЦПК України.
Відповідно пункту 1 частини першої статті 358 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.
За наведених обставин, враховуючи що представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 була подана апеляційна скарга на ухвалу суду, яка 
у апеляційному порядку оскарженню не підлягала, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.
Доводи касаційної скарги про те, що зазначена відмова у відкритті апеляційного провадження порушує принцип рівності учасників цивільного процесу та змагальності сторін, не спростовує висновку суду апеляційної інстанції про те, що відповідно до зазначених положень закону суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , 
на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                   С. Ф. Хопта
 
                                                                                                        Є. В. Синельников
 
                                                                                                        В. В. Шипович