Справа № 308/772/20

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

18.01.2021                 м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисниці особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвокатки Пачута О.М., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

                                                         в с т а н о в и в :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 лютого 2020 року

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, відомості про ідентифікаційний номер платника податку в матеріалах справи відсутні,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Згідно постанови,  21.01.2020 року о 04 год. 00 хв., водій ОСОБА_1 по пр. Свободи, 55 в м. Ужгороді керував транспортним засобом марки «ВАЗ - 2106», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, чим порушив вимоги передбачені п. 2.9 (а) ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою, тому має бути скасована. Зазначає, що правопорушення вчинено 21.01.2020 о 04.00 год., однак він виїхав за кордон 06.01.2020, а повернувся в Україну лише 21.01.2020, а отже, його притягнуто до відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв. Стверджує, що жодних повідомлень про час та місце розгляду справи не отримував і справа була розглянута за його відсутності. Також вказує на те, що під час самостійного з`ясування обставин справи йому стало відомо, що схожі події відбувались із його племінником, який є його однофамільцем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Просить, постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. 

Заслухавши пояснення адвокатки Пачути О. М., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 , неявка якого, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що: ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи й даних про поважність причин його неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило; в ході апеляційного розгляду справи брала участь захисниця ОСОБА_1 - адвокатка Пачута О. М., яка не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги без участі її довірителя. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" вказується на таке:
1) звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
2) при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.
3) зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також викладені у постанові висновки та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить суджень про те, що вказані вимоги закону не були дотримані як поліцейським УПП в Закарпатській області Капітаном В. С. при проведенні перевірки та складанні протоколу, так і суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги про незаконність постанови визнаються такими, що заслуговують на увагу.
Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1  визнаний винним у тому, що 21.01.2020 року о 04 год, водій ОСОБА_1 по пр. Свободи, 55 у м. Ужгороді керував транспортним засобом марки «ВАЗ - 2106», н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведеним і згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків оглядом, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9 «а» ПДР. При цьому, у постанові зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 374024 від 01.12.2019, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 21.01.2020; відеозаписом із місця події. На будь-які інші докази у підтвердження вини ОСОБА_1 у постанові судді не вказується.
Однак, посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2. 9 «а» ПДР та, відповідно, вину в скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв`язку із чим не дав їм відповідної оцінки та дійшов передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, про його винуватість у скоєнні проступку.
               Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення такий складений щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .
При цьому, до протоколу в якості доказів вини ОСОБА_1 додано відеозапис із місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , який додав до апеляційної скарги в підтвердження своєї особи копії офіційних документів - паспортів (а. с. 27-30, 33-35), не є особою, яка 21 січня 2020 року о 04-ій годині по пр. Свободи, 35 у м. Ужгороді керувала автомобілем марки «ВАЗ 2106», д. н. з. НОМЕР_1 , і на місці зупинки проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Разом із тим, допитаний у ході апеляційного розгляду на підставі клопотання сторони захисту громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що саме він є тією особою, яка 21 січня 2020 року о 04-ій годині по пр. Свободи, 35 у м. Ужгороді керувала автомобілем марки «ВАЗ 2106», д. н. з. НОМЕР_1 , і на місці зупинки проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_1 , щодо якого складено протокол про адміністративне правопорушення, є його дядьком. Стверджував, що працівники поліції зупинили саме його й саме він проходив огляд на стан сп`яніння, однак протокол із невідомих йому причин складено щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що при складанні протоколу будь-яких документів у підтвердження його особи не мав.
При цьому, з дослідженого в ході апеляційного розгляду відеозапису з місця події вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є саме тією особою, яка  21 січня 2020 року о 04-ій годині по пр. Свободи, 35 у м. Ужгороді керувала автомобілем марки «ВАЗ 2106», д. н. з. НОМЕР_1 , і на місці зупинки проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, з доданої до апеляційної скарги копії закордонного паспорту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , убачається, що останній у період з 06.01.2020 по 21.01.2020 перебував за межами України (а. с. 29-30).
Також стороною захисту надано лист заступника начальника ГУ ДМС України в Закарпатській області Рака М., з якого убачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом гр. України серії НОМЕР_2 від 06.06.2001, отримував паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 від 19.08.2017, і в період з 20.11.2019 - 22.12.2019 та 06.01.2020 - 21.01.2020 мав у користуванні тільки один діючий закордонний паспорт.
Вищенаведене не спростовує доводів апеляційної скарги, а навпаки підтверджує доводи про те, що ОСОБА_1 виїхав за кордон 06.01.2020, а повернувся в Україну лише 21.01.2020, а отже, його притягнуто до відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв, а під час самостійного з`ясування обставин йому стало відомо, що схожі події відбувались із його племінником, який є його однофамільцем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..
Перегляд відеозапису із місця події також породжує обґрунтовані сумніви щодо місця скоєння правопорушення - пр. Свободи, 35 у м. Ужгороді, а не мікрорайон у м. Ужгород, про що вказував ОСОБА_2 .
Наведені вище обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать про те, що протокол складено щодо ОСОБА_1 , який не причетний до вчинення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в свою чергу свідчить про те, що такий протокол не відповідає передбаченим ст. 256 КУпАП вимогам. 
Розгляд судом першої інстанції справи без участі ОСОБА_1 призвів до позбавлення можливості з`ясування судом першої інстанції вищевказаних фактів, що в свою чергу призвело до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. 
Пунктом 24 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, окрім іншого, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.
Оскільки відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, у тому числі при керуванні транспортними засобами, їх огляд, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, встановлення свідків (очевидців) події, вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, збирання інших доказів у підтвердження вини особи, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, Управління патрульної поліції, тому справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню до УПП в Закарпатській області для належного оформлення.
Під час належного оформлення необхідно усунути вищевказані недоліки, допущені під час складення протоколу щодо ОСОБА_1 , а суду першої інстанції - на підставі наявних у матеріалах справи доказів прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті адміністративного правопорушення.
Крім того, під час належного оформлення також підлягає з`ясуванню чи були в інспектора УПП в Закарпатській області Капітана В. С., який склав протокол щодо ОСОБА_1 , підстави для фальсифікації цього протоколу чи при виконанні своїх функціональних повноважень він припустився помилки.
На підставі вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про закриття провадження в справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, не можуть бути задоволені, з огляду на наведені вище недоліки, допущені при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, а також у зв`язку з тим, що можливості з`ясування обставин правопорушення, яке мало місце 21.01.2021 о 04 год по пр. Свободи, 35 у м. Ужгород, не вичерпані.
На підставі наведеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що постанова судді як незаконна та передчасна підлягає скасуванню, подана ОСОБА_1 апеляційна скарга - частковому задоволенню, а матеріали справи про адміністративне правопорушення поверненню до УПП в Закарпатській області для належного оформлення.
Приймаючи рішення про повернення справи для належного оформлення також беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що можливості збирання додаткових доказів для належного з`ясування обставин події у даній справі не вичерпані.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                
                                        П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , задовольнити частково. 

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

       Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан