СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2021 р.                                                                   Справа № 922/3827/20  

Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Пушай В.І., суддя  Стойка О.В. 
за участю секретаря судового засідання Полупан Ю.В. 
за участю представників:
позивача - адвоката Парахіної В.В. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЗП №001684 від 26.06.2018, довіреність № 01-15/291 від 18.12.2020)
відповідача - адвоката Шипенка М.С. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДН №5254 від 27.03.2019, ордер серія ХВ №1431000280 від 12.01.2021)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», м. Харків (вх. № 471 Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.01.2021 у справі № 922/3827/20 (суддя Суслова В.В.; ухвала підписана 26.01.2021)
за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», м. Харків
до Комунального підприємства «Жилкомсервіс», м. Харків
про стягнення 4946448,53 грн.
ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства «Жилкомсервіс», в якому просить:
1.Стягнути з Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут»  заборгованість за електричну енергію у сумі 4729892,03 грн. ( з яких: ел. енергія -3941579,67 грн., ПДВ на ел. енергію - 788315,36 грн.) на п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 , МФО 351823, код ЄДРПОУ 351629, код ЄДРПОУ 42206328;
2. Стягнути з Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованість по пені та індексу інфляції у сумі 216556,50 грн. (з яких: пеня -198556,50 грн., індекс інфляції - 18000,00 грн.) на п/р НОМЕР_2 в АТ «Мегабанк», МФО 351629, код ЄДРПОУ 42206328.
3.Покласти витрати зі сплати судового збору згідно ст. 129 ГПК України на відповідача, зобов`язавши сплатити судовий збір у сумі 74196,74 грн. на п/р НОМЕР_2 в АТ «Мегабанк», МФО 351629, код ЄДРПОУ 42206328.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 4-1638,1С від 01.01.2019 в частині своєчасної оплати за спожиту електричну енергію.
25.01.2021 відповідачем заявлено клопотання про призначення судової економічної експертизи (вх. №1798), проведення якої заявник просить доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса та на вирішення експертів поставити такі питання:
- Чи є розрахунок вартості електричної енергії у виставлених рахунках на оплату за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019р. № 4-1638,1С за період липень 2020р. - жовтень 2020р. окремо за кожним видом нарахувань: «Непромислові споживачі», «Технічні цілі  (робота ліфтів, насосів та замково-перегородних пристроїв) та освітлення дворів, східців і номерних знаків», «Населення, яке розраховується  з енергопост. орг. за загал. розрах. засобом обл.  та обєдн. шляхом створен. юр. Особи, житлово-експлуатац. орг., крім гуртожитків», «Гуртожитки (які підпадають під визначення «Населення, яке розрах. загальним розрах. засобом обліку»), «Розподілена електрична енергія» вірним?
- Чи відповідають первинні документи бухгалтерського обліку (рахунки, акти приймання передачі) за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 №4-1638,С1, оформлені у період липень 2020 року - жовтень 2020 року, вимогам: Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 та умовам договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 № 4-1638,1С?
- Якщо не відповідають, то у чому конкретно така невідповідність?
Доводи відповідача щодо необхідності призначення у даній справі судової економічної експертизи, зводяться до того, що:
-згідно пункту 5.1. Договору 4-1638,1С від 01.01.2019 споживач розраховується з Постачальником за спожиту енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору, а згідно пункту 5.7 цього Договору, ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни;
-за змістом пункту 1 Комерційної пропозиції № 6/4, яка є Додатком № 3 до Договору ціна на електричну енергію, що постачається споживачу, становить - 2,276691 грн./кВт.год (без ПДВ) та включає в себе: (1) ціну купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України; (2) тариф на послугу Постачальника універсальних послуг, який затверджений регулятором; (3) тариф на послугу з розподілу електричної енергії на відповідному класі напруги, який затверджений Регулятором;
-відповідно до Постанови НКРЕКП від 10.12.2019 № 2720, тариф на послугу Постачальника універсальних послуг складає 0,06005 грн./кВт год. (без ПДВ) - (складовою ціни електроенергії (2));
-відповідно до Постанови НКРЕКП від 10.12.2019 тариф на послугу з розподілу електричної енергії складає: для 2 класу напруги - 0,61878 грн./кВт год. (складовою ціни електроенергії (3) за Договором);
-сума складових цін електроенергії (2) та (3) за даним Договором разом становить - 0,67883 грн/кВт год, тоді як в загальному доступі відсутня інформація про фіксовану ціну купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України (складова 1 ціни електроенергії за даним Договором), тому перевірити та встановити той факт, що така ціна складає саме 1,597861 грн/кВт год.  (2,276691 грн./кВт.год (загальна ціна за Договором) «мінус» 0,67883 грн/кВт год. (сума складових (2) та (3) ціни за Договором) не виявляється за можливе.
У вказаному клопотанні йдеться й про те, що у рахунках на оплату електричної енергії за липень - жовтень 2020 року позивачем було встановлено відмінні від зазначених Регулятором тарифів та складових ціни електричної енергії, а саме: тариф на послуги з розподілу електричної енергії у рахунках зазначений: 0,60907 грн./кВт год.; тариф на спожити електричну енергію встановлений на рівні 0,75 грн./кВт год. - 2,0353 грн./кВт год., що на думку відповідача свідчить про застосування позивачем при виставленні рахунків цін (тарифів), які не передбачені та є відмінними від зазначених тарифів у Договорі. 
Крім того, відповідач вказує, що виставлені рахунки на оплату за спірний період містять відомості про обсяги електричної енергії, спожитої відповідачем із розмежуванням за напрямками (технічні цілі/паркінг/населення тощо) та із застосуванням різних тарифів щодо окремого спожитого обсягу електричної енергії. Натомість, розділ 4 Статуту відповідача свідчить про те, що в цілях своєї статутної діяльності останній отримує електричну енергію для використання у технічних цілях (робота ліфтів, насосів, замково - переговорних пристроїв) та освітлення дворів, східців, паркінгу для особистого користування мешканців будинку. А отже, на думку відповідача включення позивачем до рахунків на оплату за отриману електричну енергію вартості спожитої електричної третіми особами є необґрунтованим.
Також відповідачем зазначено, що виставлені рахунки на оплату за спірний період містять відомості про обсяги електричної енергії, спожитої відповідачем із розмежуванням за напрямками (технічні цілі/паркінг/населення тощо) та із застосування різних тарифів щодо окремого спожитого обсягу електричної енергії, але Розділом 4 Статуту відповідача передбачено, що в цілях своєї статутної діяльності останній отримує електричну енергію для використання у технічних цілях (робота ліфтів, насосів, замково-переговорних пристроїв) та освітлення дворів, східців, паркінгу для особистого користування мешканців будинку. Утім забезпечення електричною енергією населення (мешканців будинків), балансоутримувачем яких та обслуговування яких здійснює відповідач, останній не здійснює, а мешканці (у понад 50000 будинків по місту Харків), які не оформили особові рахунки у енергопостачальної організації та які здійснюють позаоблікове споживання електричної енергії, «субспоживачами» відповідача у розумінні положень ПРРЕЕ не являються, що може свідчити про необґрунтоване включення позивачем до рахунків на оплату за отриману електричну енергії вартості спожитої електричної енергії третіми особами.
Відповідач наполягає на об`єктивній неможливості встановити відповідність рахунків на оплату за спірний період вимогам ПРЕЕ, ККО, (у т.ч. в частині обґрунтованості включення вартості такої електричної енергії до рахунків), що  потребує спеціальних знань у сфері економіки, тому є необхідним призначення експертизи у даній справі в частині дослідження експертом-економістом первинних документів.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.01.2021 у справі № 922/3827/20 у повному обсязі задоволено клопотання Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про призначення судової економічної експертизи (вх. № 1798 від 25.01.2021). Призначено у справі № 922/3827/20 судову економічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (м. Харків, вул. Золочівська, буд. 8-А).
На розгляд експерта суд поставив наступні питання: 
- Чи є розрахунок вартості електричної енергії у виставлених рахунках на оплату за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019р. № 4-1638,1С за період липень 2020р. - жовтень 2020р. окремо за кожним видом нарахувань: «Непромислові споживачі», «Технічні цілі  (робота ліфтів, насосів та замково-перегородних пристроїв) та освітлення дворів, східців і номерних знаків», «Населення, яке розраховується  з енергопост. орг. за загал. розрах. засобом обл.  та обєдн. шляхом створен. юр. Особи, житлово-експлуатац. орг., крім гуртожитків», «Гуртожитки (які підпадають під визначення «Населення, яке розрах. загальним розрах. засобом обліку»), «Розподілена електрична енергія» вірним?
- Чи відповідають первинні документи бухгалтерського обліку (рахунки, акти приймання передачі) за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 №4-1638,С1, оформлені у період липень 2020 року - жовтень 2020 року, вимогам: Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 та умовам договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 № 4-1638,1С?
- Якщо не відповідають, то у чому конкретно така невідповідність?
Експерта попереджено про передбачену кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України. Для проведення експертизи матеріали справи №922/3827/20 вирішено направити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. Сплату витрат, пов`язаних зі здійсненням судової експертизи покладено на відповідача. Зобов`язано експертну установу повідомити суд про закінчення експертизи, а експертний висновок направити на адресу господарського суду Харківської області разом із матеріалами справи. Провадження у справі 922/3827/20 зупинено на час проведення експертизи.
Дане судове рішення Господарського суду Харківської області про зупинення  провадження у справі згідно пункту 2 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України та призначення у даній справі судової економічної експертизи обґрунтоване тим, що для правильного та об`єктивного розгляду даного спору необхідно з`ясувати питання, які потребують спеціальних знань.
Позивач із даною ухвалою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.01.2021 в частині призначення судової економічної експертизи та зупинення провадження у справі № 922/3827/20, а дану справу направити до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду. Витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги    позивач просить покласти на відповідача. 
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що питання встановлення відповідності первинних документів бухгалтерського обліку має виключно правовий характер, а отже визначити відповідність рахунку та акту приймання-передачі має саме суд на підставі поданих сторонами доказів. 
При цьому, заявник апеляційної скарги вважає, що питання, які поставлені судом перед експертом в межах призначеної економічної експертизи, не відповідають Наказу Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», оскільки не сумісні із завданням проведення відповідного експертного дослідження. 
Також у скарзі позивач зазначив, що у даному випадку відповідачем у  відповідному клопотанні не зазначено жодних підстав для призначення економічної експертизи, тому відсутні правові підстави для її призначення. Недотримання судом порядку її призначення та проведення має наслідком затягування судового процесу.    
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2021 для розгляду справи № 922/3827/20 сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М., суддя Стойка О.В.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 15.02.2021 відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», м. Харків на ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.01.2021 у справі № 922/3827/20. Відповідачу надано строк до 02.03.2021 включно  для подачі до суду відзиву на апеляційну скаргу. Розгляд справи № 922/3827/20 призначено на 11.03.2021 об 11:00 год. 
02.03.2021, тобто у встановлені судом строки, відповідачем на виконання вимог ухвали надано відзив на апеляційну скаргу (вх. № 2674), в якому зазначено, що оскаржувана ухвала повністю відповідає вимогам законності та обґрунтованості в контексті дотримання вимог ст. 6 Конвенції, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, у зв`язку із чим апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржувана ухвала - без змін.
На переконання відповідача необхідність у призначенні та проведенні судової експертизи у даній справі полягає у тому, що у випадку встановлення невідповідності первинних документів бухгалтерського обліку (рахунків, актів приймання-передачі) вимогами НПА у сфері електроенергетики, а також встановлення невірності розрахунку вартості електричної енергії у виставлених рахунках на оплату у спірний період, можна буде констатувати або необхідність здійснення перерахунку суми заборгованості за спірний період, або не підтвердження документально факту отримання електричної енергії, або ненастання обов`язку щодо оплати за отриману  електроенергію, що з урахуванням суті спору, має важливе значення для правильного вирішення справи.
Відповідач наполягає, що необхідність проведення експертизи обумовлена наданням позивачем суперечливих доказів, тому оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з правильним застосуванням норм матеріального права та за відсутності порушення норм процесуального права.
Розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 у зв`язку з відрядженням судді Пелипенко Н.М., яка входить до складу колегії суддів,  призначено повторний автоматизований  розподіл судової справи № 922/3827/20.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2021 для розгляду справи № 922/3827/20 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Пушай В.І., суддя Стойка О.В.  
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи та вимоги учасників справи, заслухавши у судовому засіданні 11.03.2021  пояснення уповноважених представників сторін, які підтримали свої правові позиції у справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
В обґрунтування підстав для призначення у справі судової економічної   експертизи, суд першої інстанції послався на необхідність забезпечення всебічного, повного і об`єктивного встановлення усіх обставин справи та задовольнив клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи, яке мотивовано тим, що   надані до позовної заяви рахунки на оплату електричної енергії та акти приймання-передачі ґрунтуються на суперечливих вихідних даних, а тому є необхідними спеціальні експертні знання для встановлення правильності розрахунку вартості електричної енергії у виставлених рахунках на оплату за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 № 4-1638,1С за період липень-жовтень 2020 року окремо за кожним видом нарахувань, а також встановлення експертом-економістом відповідності первинних документів бухгалтерського обліку (рахунків, актів приймання передачі) за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 №4-1638,С1, оформлених у спірний період, вимогам чинного законодавства та умовам договору, адже дані питання є важливими для вирішення справи.
Проте колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитись із даними висновками місцевого господарського суду про необхідність призначення судової економічної  експертизи у даній справі за визначеним колом питань, які зазначені в оскаржуваній ухвалі.
Відповідно до приписів частин першої-четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною першою та пунктом 2 частини другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.
За змістом вимог частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.
Відповідно до статті 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. 
Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Отже, судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві викликана тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних досліджень.
Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини (стаття 98 Господарського процесуального кодексу України).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строки для їх отримання.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. 
Отже, підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, що мають значення для справи, для такого з`ясування необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
При призначенні судової експертизи обов`язковим є визначення предмета доказування та з`ясування дійсної потреби у спеціальних знань для встановлення певних фактичних даних, що входять до предмету доказування.
За змістом статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку призначення судом експертизи, про що суд постановляє ухвалу.
У розумінні наведених положень зупинення провадження у справі у зв`язку з призначенням господарським судом судової експертизи є правом суду, а не його обов`язком. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. 
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При цьому, згідно з статтею 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими  статтею 86  цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Переглядаючи ухвалу про призначення експертизи, суд апеляційної інстанції надає оцінку відповідності чи невідповідності такої процесуальної дії вимогам чинного законодавства.
Колегія суддів зауважує, що, приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не навів жодних обґрунтованих підстав необхідності призначення судової економічної  експертизи у даній справі та доводів щодо співвідношення предмету експертного дослідження з предметом спору в межах даної справи, а лише обмежився посиланням на доцільність призначення експертизи, для повного та всебічного розгляду даної справи, в той час як комплексне дослідження наданих до позовної заяви доказів (рахунків, актів приймання-передачі) на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам та умовам договору має виключно правовий характер і є прямим обов`язком суду в ході розгляду даної справи на підставі поданих сторонами доказів. 
При цьому відповідач, зазначаючи про невідповідність застосованих позивачем вихідних даних у наданих до позову документах та їх суперечливість (щодо обсягів, ціни, тарифів на електроенергію, тощо), не позбавлений права доводити це  відповідними документально підтвердженими запереченнями, а також має право подати до суду висновок профільного експерта, складений на його замовлення (стаття 101 Господарського процесуального кодексу України).  
Незгода відповідача з ціною на електричну енергію також не може бути підставою для призначення експертизи, оскільки саме на сторони покладається обов`язок доведення своїх вимог і заперечень.
Отже, зазначені відповідачем та судом першої інстанції правові підстави призначення судової економічної експертизи у даній справі відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю та безпідставністю.
Крім того, ураховуючи положення пункту 2 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає, що питання правомірності зупинення провадження у справі є похідним від вирішення питання призначення експертизи.
При цьому необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/5425/18 та від 20.06.2019 у справі № 910/12694/18.
Ухвала Господарського суду Харківської області від 26.01.2021 не ґрунтується на нормах процесуального права, які регулюють підстави призначення експертизи та зупинення провадження у справі. 
Судом першої інстанції не зазначено, які саме спеціальні знання необхідні суду для перевірки розрахунку заборгованості відповідача і чому таку перевірку суд не може здійснити самостійно. Поряд з цим, суд першої інстанції не вказав, які фактичні дані, що входять до предмета доказування, з урахуванням наявних у справі доказів, не можуть бути встановлені судом при вирішенні даного спору без призначення судової експертизи. 
Вищевикладені процесуальні порушення, допущені місцевим господарським судом, при постановленні ухвали зумовлюють необхідність скасування оскаржуваної ухвали суду з направленням даної справи на розгляд до суду першої інстанції.
          Оскільки призначення судом першої інстанції судової економічної експертизи суперечить чинному законодавству, тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових  підстав призначення судової експертизи є обґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.
З урахуванням викладеного вище, колегією суддів відхиляються заперечення відповідача, наведені у відзиві на апеляційну скаргу.
          Відповідно до пункту 6 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно зі статтею 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Виходячи з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування ухвали господарського суду і передачі справи на розгляд суду першої інстанції розподіл судових витрат у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами розгляду справи по суті, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
З огляду на направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, підлягають розподілу за результатами вирішення спору.
Відповідно до пунктів 11 та 12 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про призначення експертизи та про зупинення провадження у справі.
Разом з цим, згідно з пунктом 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Оскільки ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи та зупинення провадження у справі до зазначеного переліку не відноситься, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених частиною 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 269, 270, 271, 273, пунктом 6 частини першої статті 275, статтями 280, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», м. Харків на ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.01.2021 у справі № 922/3827/20 задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.01.2021 у справі № 922/3827/20 скасувати.
Справу № 922/3827/20 направити до господарського суду Харківської області для подальшого розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. 
Дана постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених частиною 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.03.2021.

Головуючий суддя                                                                    С.В. Барбашова

Суддя                                                                                           В.І. Пушай  

Суддя                                                                                           О.В. Стойка