УХВАЛА

11 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 400/2163/20
адміністративне провадження № К/9901/5858/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів -  Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,
перевірив касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В:
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в якому просив:
визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 112 о/с від 24 лютого 2020 року щодо звільнення позивача зі служби в поліції за статтею 77 частиною 1 пунктом Закону України «Про Національну поліцію»;
поновити позивача на посаді поліцейського-водія відділення №2 взводу конвойної служби Головного управління Національної поліції в Миколаївській області;
зобов`язати МВС України профінансувати виплату коштів за час вимушеного прогулу з 07 лютого 2020 року по день поновлення;
зобов`язати Головне управління Національної поліції в Миколаївській області вирішити питання щодо повторного направлення ОСОБА_1 для проходження первинної професійної підготовки;
стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;
стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області моральну шкоду у розмірі 10  510,00 грн;
стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року, яке залишено без змін постановою П`ятого  апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 24 лютого 2020 року №112 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді поліцейського-водія відділення №2 взводу конвойної служби з 25 лютого 2020 року.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 39200, 62 грн без урахування заробітної плати за один місяць.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулуза один місяць у сумі 5786,85 грн.
У задоволенні решти позовним вимог відмовлено.
19 лютого 2021 року Головне управління Національної поліції в Миколаївській області засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" (яка була чинною на час  розгляду справи судом першої інстанції) суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, і скаржник на такі не посилається.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      О.В. Кашпур

Судді:                                                                                          О.Р. Радишевська

                                                                                          С.А. Уханенко