Ухвала
 
22 лютого2021 року
м. Київ
 
справа № 509/2803/19
 
провадження № 61-18656св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Білоконь О. В.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 березня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до                       ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
 
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 березня 2020 рокупозовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Синько О. А. задоволено частково.
 
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 березня 2020 року змінено. Виключено із мотивувальної частини судового рішення висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.
 
В іншій частині ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 березня 2020 року залишено без змін.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, оскільки всупереч частині другій статті 353 ЦПК України суд апеляційної інстанції не надав оцінки запереченням на ухвалу суду першої інстанції про забезпечення судових витрат та дійшов помилкового висновку про можливість оскарження вказаної ухвали окремо від рішення суду відповідно до пункту 13 частини першої статті 353 ЦПК України.
 
Також підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, оскільки, вирішуючи питання щодо забезпечення судових витрат, суд першої інстанції не дослідив обставин справи та не дотримався всіх умов, викладених у частині четвертій статті 135 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник також зазначає порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 02 червня 2020 року у справі № 707/396/17, провадження № 61-38521св18, від 29 липня 2020 року у справі № 748/2581/18, провадження № 61-9804св19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). 
 
Крім того, заявник посилається на порушення апеляційним судом приписів статті 353 ЦПК України, оскільки ухвала Бродівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2019 року не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.  
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.  
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Н. Ю. Сакара
 
О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян