ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/10131/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року (суддя 1-ї інстанції Голобутовський Р.З.) у справі №160/10131/20 за позовом  Державного підприємства "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології"  до  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),- 
                                                             
                                                              ВСТАНОВИВ:

          Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-847-25-У від 07.04.2020 року прийняту Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підприємство не погоджується з винесеною вимогою, оскільки податковим органом не надіслано оскаржуваної вимоги підприємству. Документи, подані податковим органом та матеріали виконавчого провадження не містять інформації про направлення платнику вимоги від 07.04.2020 року внаслідок процедури оскарження. Докази, що сума боргу визначена у вимозі  № Ю-847-25-У від 07.04.2020 року є узгодженою, відсутні. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року позов задоволено повністю.
Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що недоїмка виникла у позивача на підставі самостійно задекларованих сум ЄСВ. На рахунках позивача обліковувалась недоїмка безперервно з регулярним збільшенням загальної суми недоїмки. Підставами постійного збільшення недоїмки відповідно до ІКПП позивача стали несвоєчасні сплати розмірів самостійно задекларованих сум ЄСВ та зарахування поточних платежів на погашення недоїмки у порядку черговості. На підтвердження направлення позивачу вимоги відповідачем надано копію конверту з відміткою про повернення.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Сторони повідомлені про день розгляду справи.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що Державне підприємство «Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології» (код ЄДРПОУ 14310483), зареєстровано як юридична особа 10.07.1991 року.
Основний вид діяльності – 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, 72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук.
07.04.2020 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-847-25, якою повідомлено, що станом на 02.07.2020 року заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені Державного підприємства «Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології» складає 566 573,46 грн.
Не погодившись з прийнятою вимогою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що відповідач не виконав обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення. Належним доказом не підтверджено наявність у позивача суми боргу з ЄСВ у розмірі 566573,46 грн. станом на 07.04.2020 року.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI.
Згідно із п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2464-VI), єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Пунктом 2 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Статтею 9 Закону № 2464-VI визначено, що днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу 1 зарахування на рахунок органу доходів і зборів; у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).          Частиною 11 ст.9 Закону № 2464-VI, у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Приписами ч.10 п.2, ч.11 ст.25 Закону № 2464-VI визначено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Отже, зазначені штрафні санкції застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску.
Так, Державне підприємство "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології" відповідно до облікових даних контролюючого органу, перебуває на обліку у ГУ ДПС у Дніпропетровській області як платник податків.
В інтегрованій картці Державного підприємства  станом на 27.03.2020 року міститься сума недоїмки у розмірі 1512321,19 грн.
Згідно до копії вимоги від 07.04.2020 року №Ю-847-25, в якій зазначено, що станом на 31.03.2020 року у позивача наявна сума боргу з єдиного внеску у розмірі 1512321,19 грн.
Вказана сума відповідає даним інтегрованої картки платника податків, проте, не відповідає сумі, визначеній у вимозі, яка направлена на адресу органу Державної виконавчої служби.
Так, позивачем оскаржується вимога за такими ж реквізитами, якою повідомлено, що станом на 02.07.2020 року заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені Державного підприємства «Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології» складає 566573,46 грн.
Однак, відповідачем даних з інтегрованої картки платника податків станом на 02.07.2020 року на підтвердження визначеної суми, суду не надано.
Отже, необґрунтована відповідачем сума єдиного внеску, що зазначена у вимозі від 07.04.2020 року №Ю-847-25 У (а.с. 12) на суму 566573,46 грн., яка оскаржується позивачем та яка пред`явлена до примусового виконання в рамках ВП №62565571 (а.с. 13).
Крім того, 06.03.2020 року відповідачем прийнято вимогу №Ю-847-25 (а.с.16), якою повідомлено, що станом на 29.02.2020 року у позивача наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 1490969,28 грн.
Вказана вимога оскаржена позивачем в адміністративному порядку до Державної податкової служби України рішенням якої, 29.05.2020 року №17580/6/99-00-08-06-01-06 скаргу задоволено частково, вимогу про сплату боргу від 06.03.2020 року скасовано та зобов`язано ГУ ДПС у Дніпропетровській області сформувати та направити нову вимогу з урахуванням того, що вимога направлена платнику податків з порушенням пунктів 3,4 розділу VІ Інструкції.
Таким чином, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження коригування в інтегрованій картці Державного підприємства «Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології» скасованих сум єдиного внеску, здійснення перерахунку, розрахунку остаточної суми єдиного внеску, а отже є вірними висновки суду першої інстанції, що відповідачем не підтверджено суми боргу, заявленої у спірній вимозі від 07.04.2020 року №Ю-847-25 У на суму 566573,46 грн.          За змістом п. 3 р. VI Інструкції №449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
Згідно з п. 4 VI Інструкції №449, при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера «У» (узгоджена вимога).
У третій частині літера «У» (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання: платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження; вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.
На підтвердження узгодження суми боргу, зазначеної у спірній вимозі від 07.04.2020 року, представником відповідача надано суду копію конверту про направлення позивачу оскаржуваної вимоги.
Однак, згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Як встановлено судом першої інстанції, судом проаналізовані надані копії конверту про направлення рекомендованого повідомлення та встановлено, що зміст вказаних документів містить напис «ЄСВ-04.2020», жодної іншої інформації, з якої суд міг би встановити направлення саме оскаржуваної вимоги позивачу, вказані документи не містять. Ані номеру вимоги, ані дати вимоги, вказане рекомендоване повідомлення не містить. Опису вкладення з переліком документів, які надсилались Державному підприємству «Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології» поштовим відправленням №5193110094575, що давав би надав змогу встановити перелік надісланих документів позивачу суду не надано.
Таким чином, доказів того, що вимога від 07.04.2020 року №Ю-847-25 У на суму 566573,46 грн. є узгодженою, матеріали справи не містять.
Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.
Керуючись ст.ст.  311, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року  у справі №160/10131/20   – залишити без змін.
                    Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак