УХВАЛА

04 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 280/1580/20
адміністративне провадження № К/9901/1516/21
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Пасічник С.С.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.05.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2020 у справі №280/1580/20 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,
УСТАНОВИВ:
14.01.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.05.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2020.
Верховний Суд ухвалою від 29.01.2021 вказану касаційну скаргу залишив без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.
23.02.2021 на адресу Верховного Суду від Дніпровської митниці Держмитслужби надійшло клопотання про усунення недоліки касаційної скарги, а саме копії митних декларацій від 06.02.2020 № UA110230/2020/002764, від 17.02.2020 № UA110230/2020/003657 та копію рішення митної вартості товарів від 14.02.2020 № UA 110230/2020/000024/2.
ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якій просила суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів за №UА110230/2020/000024/2 від 14.02.2020 Дніпровської митниці Держмитслужби. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.05.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2020, позов задоволено.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 06.02.2020 декларантом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін-Лайн») до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного зв`язку згідно з статтею 257 МК України митну декларацію в режимі ІМ 40, якій присвоєно № UA110230/2020/002764) на товар: «Причіп-контейнеровіз двовісний для перевезення вантажів марки Schwarzmuller модель РА 2/Е, бувший у використанні-1шт. Рік випуску 2012. Модельний рік 2012. Дата першої реєстрації 27.06.2012, ідентифікаційний номер VAVSAZ218CD317372  Повна маса 12000кг., вантажопідйомність 9300кг. Виробник «Schwarzmuller».
Декларантом митну вартість вищевказаного товару заявлено за основним методом визначення митної вартості на рівні 1712,59 Євро/шт., що складається з вартості товару 1650 Євро/шт. та 62,59 Євро транспортні витрати.
При перевірці правильності визначення митної вартості товару, у митного органу виникли сумніви щодо достовірності фактурної вартості заявленого до митного оформлення товару та надані до митного оформлення документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.
13.02.2020 декларантом додатково подано платіжне доручення б/н від 13.01.2020 та висновок експертного товарознавчого дослідження № 3436-1 від 13.02.2020.
За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів за митною декларацією № UA110230/2020/002764 від 06.02.2020 митницею винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00046, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000024/2 від 14.02.2020.
Оформлення вищезазначеного товару декларантом було здійснено та випущеного у вільний обіг за митною декларацією № UA110230/2020/003657 від 17.02.2020 з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000024/2 від 14.02.2020. 
Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що прийняте Дніпровською митницею Держмитслужби рішення про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000024/2 від 14.02.2020 є протиправним та підлягає скасуванню.
Дніпровська митниця Держмитслужби, не погодившись з судовими рішеннями, звернулася до Верховного суду з касаційною скаргою та просить Суд рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.05.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2020 у справі №280/1580/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX).
Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 210200 грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогу та предметом позову у справі № 280/1580/20 є визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000024/2 від 14.02.2020.
Ціною позову у справі № 280/1580/20 є різниця між сумами ПДВ та мита до та після коригування митної вартості товару, що складає 16  001,85 грн.
З таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.05.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2020 у справі №280/1580/20 не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.05.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2020 у справі №280/1580/20 відмовити.
Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова С.С. Пасічник   Р.Ф. Ханова