ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1550/21 Справа № 212/6614/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 212/6614/20
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді -       Зубакової В.П.
суддів -                           Барильської А.П., Бондар Я.М.
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Суха Балка»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року, яке ухвалено суддею Чайкіним І.Б. у м. Кривому Розі Дніпропетровського області та повне судове рішення складено 06 жовтня 2020 року, -
ВСТАНОВИВ :

У вересні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі – ПрАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він, працюючи у відповідача в шкідливих умовах праці, отримав професійні захворювання, у зв`язку із чим, висновком МСЕК від 01.04.2020 року йому первинно встановлено втрату професійної працездатності у загальному розмірі 55 % з яких: 40% - радикулопатія, 15% - ХОЗЛ, з 17 березня 2020 року до 01 квітня 2021 року, та визнано особою з інвалідністю третьої групи, з наступним переоглядом 01.03.2021 року.
Вважає, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями йому спричинено моральну шкоду, яка завдана з вини відповідача та підлягає відшкодуванню ним, а тому просив суд стягнути на його користь моральну шкоду з відповідача у розмірі 200 000 грн. 00 коп.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану в зв`язку з ушкодженням здоров`я, у розмірі 85 000,00 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб.
Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь держави судові витрати у розмірі 850,00 грн.
В решті позову – відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивача, просить збільшити її розмір до заявленого ним у позові, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача та принципу розумності, виваженості і справедливості. Внаслідок втрати професійної працездатності позивач не має змоги вести звичне життя, вимушений постійно проходити курси лікування. Судом першої інстанції не було в повній мірі оцінено докази щодо обов`язку відповідача в забезпеченні позивача безпечними умовами праці.
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач ПрАТ «Суха Балка» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 20.01.1997 року по 14.05.1997 року працював підземним гірником на шахті «Ювілейна» АТ «Суха Балка», з 02.06.1997 року по 29.08.2008 року, підземним кріпильником на шахті «Ювілейна» АТ «Суха Балка», ВАТ «Суха Балка», ПАТ «Суха Балка», ПАТ «Євраз Суха Балка», правонаступником яких є ПрАТ « Суха Балка», в шкідливих умовах праці (а.с.21-22).
29.08.2008 року – позивач звільнений з АТ «Суха Балка» за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.
Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13 лютого 2020 року, ОСОБА_1 Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини встановлено професійні захворювання: радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 та шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта на фоні протрузії диска та стенозу L5-S1, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеня), хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група В. ЛН першого-другого ступеня. (а.с. 7-8).
Згідно вищевказаного Акту від 13 лютого 2020 року, встановлено причини виникнення професійних захворювань у позивача, а саме робота позивача в умовах впливу шкідливих факторів, а саме: маса вантажу, що підіймається постійно та переміщується вручну перевищувала 20 кг і складає 50 кг при допустимій до 30 кг.; періодичне перебування у незручній позі 40.2% при допустимому до 25%; концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони перевищує гранично - допустиму в 1.8 рази і складає 3.6 мгм3 при ГДК 2,0 мг/м3, згідно вимогам ГОСТ 12.1.005-88 «Загальні санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони» (а.с.7-8).
Згідно п.17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13.02.2020 року, професійні захворювання у ОСОБА_1   виникли за таких обставин: працюючи підземним кріпильником на шахті «Тернівська» «ПАТ «Кривбасзалізрудком», з 23.02.2009 року по 23.04.2019 року   ОСОБА_1  виконував роботи з кріпленням та ремонту шахтних виробок різної конфігурації.В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосування, внаслідок чого умови праці характеризувались фізичним перевантаженням. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, які мали порушення систем вентиляцій, пилоподавлення, підпадав під вплив підвищених параметрів аерозолю фіброгенної дії.
Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 25.01.2020 № 148 підставою для встановлення професійних захворювань, також послужив профмаршрут: 20.01.1997 - 14.05.1997 - гірник        підземний, шахти «Ювілейна» АТ «Суха Балка»; 02.06.1997 - 29.08.2008   - підземний кріпильник на шахті «Ювілейна» АТ «Суха Балка».
Пунктом 20 вищевказаного Акту осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, враховуючи роботу ОСОБА_1 впродовж 21 року 08 місяців в умовах впливу шкідливих факторів та неодноразову зміну керівництва, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійного захворювання, встановити неможливо.
Згідно висновку МСЕК від 01.04.2020 року серії 12 ААА № 078843 ОСОБА_1 було первинно встановлено 55 % втрати професійної працездатності, з яких 40% по радикулопатії та 15% по ХОЗЛ, визнано особою з інвалідністю третьої групи, з наступним переоглядом 01.03.2021 року.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ч.2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України й виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв`язку з отриманим ним на виробництві професійними захворюваннями.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
З Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13.02.2020 року вбачається, що причиною професійного захворювання позивача є важкість праці та пил , переважно фіброгенної дії.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійні захворювання позивача, які завдають йому фізичного болю та душевних страждань, виникли також з вини ПрАТ «Суха Балка», яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів 
Так, позивач час від часу змушений проходити стаціонарний курс лікування та періодичні обстеження, переносить щоденний фізичний біль та моральні страждання, позбавлений нормальних життєвих зв`язків, у зв`язку з тим, що професійні захворювання обмежують його життєву активність і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Лікарями виявлений відсутній стабілізаційний процес у його здоров`ї, що підтверджується чисельними виписними епікризами, що містяться в матеріалах справи, в яких зафіксований нестійкий стабілізаційний стан його здоров`я, внаслідок чого переносить моральні страждання.
Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 13 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.
Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що позивачу  ОСОБА_1  заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача щодо необґрунтованого розміру моральної шкоди, визначеного судом до стягнення з відповідача на користь позивача та вважає, що він визначений без повного урахування роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування   моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. 
Так, в судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з професійними захворюваннями позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, втратив професійну працездатність у загальному розмірі 55 % з яких первинно: 40% - радикулопатія, 15% - ХОЗЛта визнання його особою з інвалідністю третьої групи. Після втрати працездатності, у позивача змінилися умови життя, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки у нього стійкий біль у хребті, кінцівках, відчуття обмеження рухів, оніміння в кистях, судоми в м`язах, порушення ходи. Часто його турбує задуха, кашель, біль у грудній клітині та загальна слабкість. Періодично проходить лікування, незважаючи на постійні курси лікування покращення в стані здоров`я не спостерігається.
Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, внаслідок отриманих професійних захворювань, тривалості праці позивача в шкідливих умовах, що перевищували нормативи на ПрАТ «Суха Балка» ( 20.01.1997 - 14.05.1997 - гірник        підземний, шахти «Ювілейна» АТ «Суха Балка»; 02.06.1997 - 29.08.2008   - підземний кріпильник на шахті «Ювілейна» АТ «Суха Балка»), що потягло втрату працездатності, відсоток втрати ним професійної працездатності в розмірі 55 %, та визнання його особою з інвалідністю третьої групи, вважає за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і збільшити її з 85 00,00 грн. до 125 000,00 грн.
Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У зв`язку з чим, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави   та збільшує цей розмірі з 850,00 грн. до 1250,00 грн., тобто до одного відсотка від стягнутого розміру моральної шкоди.
Крім того, з відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави, підлягає стягненню судовий збір 1875,00 грн. за подання позивачем апеляційної скарги (1250,00 грн. х 150%).
В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 рокузмінити, збільшити розмір моральної шкоди, стягнутої з відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 з 85 000,00 гривень до 125 000 (сто двадцять п`ять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 змінити, збільшивши розмір стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави судового збору з 850 гривень 00 копійок до 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок.
                 В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» за подання апеляційної скарги позивачем на користь держави судовий збір у розмірі 1875 (одна тисяча вісімсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 20 січня 2021 року.

Головуючий: 

Судді: