ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7651/20 Справа № 175/1295/20 	  	Головуючий у першій інстанції: Озерянська Ж. М.  Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2020 року по справі за заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Наталія Валентинівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу, 

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2020 року забезпечено даний позов шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №2077970912214), що розташований на земельній ділянці площею 0,15 га (кадастровий номер 1221455400:02:008:0926) за адресою: АДРЕСА_1 , який на підставі спірного договору купівлі-продажу, посвідченого 19 липня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №2007, належить ОСОБА_1 , до виконання рішення суду. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали. 
Дослідивши виділені матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного. 
Встановлено, що ОСОБА_3 звернулась з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництва від 19.07.2019 року за адресою АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. за №2007 (кадастровий номер земельної ділянки 1221455400:02:008:0926), та скасувати державну реєстрацію права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. індексний номер 47863848 від 19.07.2019 року, на ім`я ОСОБА_1 . 
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 4). 
29 травня 2020 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулась до місцевого суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій адвокат просила накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №2077970912214, що розташований на земельній ділянці площею 0,15 га, кадастровий номер 1221455400:02:008:0926, за адресою: АДРЕСА_1 , який на підставі спірного договору купівлі-продажу посвідченого 19 липня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2007, належить ОСОБА_1 , до виконання рішення суду (а.с. 6-7). 
ЗгідноІнформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №208945812 від 14.05.2020 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №2077970912214), розташований на земельній ділянці площею 0,15 га (кадастровий номер 1221455400:02:008:0926) по АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_1 . 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, за змістом якої позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. 1 - 9 цієї частини.
Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. 
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 
Процесуальний порядок арешту майна полягає у виявленні майна, його опису, опечатуванні та передачі його на зберігання. 
Заявником не обґрунтовано наявність підстав для обрання саме арешту, як виду забезпечення позову, враховуючи, що об`єкт нерухомого майна - будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_1 , є житловим приміщенням. 
Таким чином, обраний вид забезпечення позову у вигляді арешту є неспівмірним із заявленими позовними вимогами. 
Крім того, об`єкт нерухомості, що є предметом спору (незавершене будівництво за адресою по АДРЕСА_1 ) не є тотожним об”єкту нерухомості на який заявник просить накласти арешт - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . 
З виділених матеріалів, що надані суду апеляційної інстанції, вбачається, що позовні вимоги не уточнювались; відповідних процесуальних документів на виконання ухвали суду не надійшло. 
Колегія зауважує, що позивач не позбавлений можливості звернення до місцевого суду з іншої заявою про забезпечення його позову, з обранням виду забезпечення, який не створюватиме перешкод у користуванні власником своїм житловим приміщенням. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2  – задовольнити. 
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2020 року – скасувати. 
У забезпеченні позову ОСОБА_3  до ОСОБА_1  про визнання недійсним договору купівлі-продажу, шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці площею 0,15 га (кадастровий номер 1221455400:02:008:0926) за адресою по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №2077970912214), що належить ОСОБА_1 , до виконання рішення суду – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий

Судді