Ухвала
 
28 січня2021 року
м. Київ
 
справа № 2-9214/05
 
провадження № 61-18404ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,
 
розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на рішення апеляційного суду Херсонської області від 16 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення спільної часткової власності на квартиру,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення спільної часткової власності на квартиру.
 
Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 липня 2005 року позов задоволено. 
 
Припинено спільну часткову власність на квартиру АДРЕСА_1 . Визнано право особистої власності на зазначену квартиру за ОСОБА_1 .
 
Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 16 жовтня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.
 
Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 липня 2005 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
 
У грудні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга особи, яка не брала участь у справі, - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на рішення апеляційного суду Херсонської області від 16 жовтня 2013 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків щодо підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
У січні 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 24 листопада 2020 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто заявником.
 
У касаційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судове рішення та передати справу на новий розгляд.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
В якості підстави касаційного оскарження заявник посилається на порушення норм процесуального права, оскільки суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки заявника, що не був залучений до участі у справі (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Комсомольського районного суду м. Херсона цивільну справу № 2-9214/05за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення спільної часткової власності на квартиру.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 25 лютого 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян