Ухвала
 
01 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 161/18007/19
провадження № 61-17268ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина №  НОМЕР_1 ) на постанову Волинського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Осіпука В. В., Федонюк С. Ю., Шевчук Л. Я., у справі за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про виселення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2019 року Луцький прикордонний загін (в/ч 9971) Північного регіонального управління Держаної прикордонної служби України звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про виселення.
 
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 березня 2020 року позовні вимоги ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) задоволено. Ухвалено виселити ОСОБА_1 з кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
 
Постановою Волинського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 березня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про виселення відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Луцький прикордонний загін (військова частина №  НОМЕР_1 ) 19 листопада 2020 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Волинського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, зокрема, а саме: вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), обґрунтувати неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права і надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи. Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2021 року продовжено Луцькому прикордонному загону строк на усунення недоліків касаційної скарги.
 
У лютому 2021 року особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 09 грудня 2020 року ці недоліки було усунуто, зокрема, надано уточнену касаційну скаргу, у якій Луцький прикордонний загін просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
 
У уточненій касаційній скарзі Луцький прикордонний загін зазначаючи підстави касаційного оскарження указує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного, зокрема, у рішенні Верховного Суду України від 05 березня 2008 року у справі № 6-11057св07.
 
Касаційна скарга підлягає поверненню у цій частині з таких мотивів.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 394 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
 
Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала (частина шоста статті 393 ЦПК України).
 
Рішення Верховного Суду України від 05 березня 2008 року у справі № 6-11057св07, на яке посилається у касаційній скарзі Луцький прикордонний загін не є постановою Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах. Тому посилання на рішення Верховного Суду України від 05 березня 2008 року не може бути підставою касаційного оскарження судового рішення. Як наслідок, особою, яка подала касаційну скаргу, не виконано вимог ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень в частині посилання на рішення Верховного Суду України від 05 березня 2008 року у справі № 6-11057св07, і згідно пункту 4 частини четвертої статті 394 ЦПК України, касаційна скарга у цій частині підлягає поверненню. 
 
Керуючись статтями 260, 389, 392, 393, 394 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина №  НОМЕР_1 ) на постанову Волинського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року в частині посилання у касаційній скарзі на рішення Верховного Суду України від 05 березня 2008 року у справі № 6-11057св07 повернути.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                              В. І. Крат