ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/806/21 Справа № 182/7634/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
за участю секретаря – Синенка Є.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою 
                ОСОБА_1 , 
на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, - 
ВСТАНОВИЛА: 

        ОСОБА_2  у листопаді 2019 року звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 2-4620, виданим Нікопольським міськрайонний судом Дніпропетровської області 01 березня 2006 року в розмірі 1 847 519, 43 грн.
       В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що на підставі виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 2-4620, виданого 01 березня 2006 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       Відповідач за весь час нарахування аліментів ухилявся від їх сплати, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 124 210, 89 грн., що підтверджується відповідною довідкою про заборгованість по аліментам за № 1344 від 24 жовтня 2019 року.
       На даний час заборгованість відповідачем по аліментам не погашена, відповідачу відомо про існування заборгованості по сплаті аліментів, однак він ухиляється від їх сплати. Заявницею здійснено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 2-4620, розмір якої складає 1 875 519, 43 грн. Також посилається на те, що мати відповідача, ОСОБА_4 , надавала їй допомогу на утримання сина у вигляді продуктів харчування, одягу, подарунків на свята, тощо, яку вона оцінює в 28, 000 грн. та просить суд відняти її від загальної суми пені. Посилаючись на викладені обставини просить задовольнити заявлені позовні вимоги.
       Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 2-4620, виданим Нікопольським міськрайонний судом Дніпропетровської області 01 березня 2006 року в сумі 124 210, 89 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на допущення судом порушення норм процесуального права, порушення норм матеріального права, а також, що суд першої інстанції зробив невірні розрахунки пені, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволені позовних вимог
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав. 
Судом встановлено, що  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з 11 березня 1995 року по 11 лютого 2011 року перебували з у зареєстрованому шлюбі /а.с. 4,6/. Від шлюбу сторони мають сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 5/.
Згідно виконавчого листа № 2-4620, виданого Нікопольським міськрайонним судом 01 березня 2006 року, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх доходів, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку/а.с. 7/.
З копії виконавчого провадження АСВП № 14948876 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4620, виданого 01 березня 2006 року, яке надійшло на запит суду, вбачається наступне.
14 липня 2008 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_6 на підставі заяви стягувача відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № 2-4620 виданого 01 березня 2006 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області /а.с.84-86/.
Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04 червня 2010 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_7 накладено арешт на все майно відповідача та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна відповідачу /а.с. 103/.
Постановою про тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 22 березня 2018 року державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_8 тимчасово обмежено відповідача у праві користування відповідною зброєю /а.с. 125/.
Постановою про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 22 березня 2018 року державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_8 тимчасово обмежено відповідача у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі /а.с. 126/.
Постановою про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 22 березня 2018 року державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_8 тимчасово обмежено відповідача у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі /а.с. 127/.
Постановою про тимчасове обмеження боржника у праві полювання від 22 березня 2018 року державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_8 тимчасово обмежено відповідача у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі /а.с. 128/.
Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27 лютого 2019 року державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_8 звернуто стягнення на доходи боржника /а.с. 132/.
Постановою про арешт коштів боржника від 06 червня 2019 року державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_8 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника /а.с. 136/.
Боржник неодноразово повідомлявся про заходи виконання судового рішення та викликався державним виконавцем по питанню сплати аліментів /а.с. 90, 92, 95,99,115,124,125, 126, 127, 128,131, 135/.
Згідно довідки про заборгованість по аліментам за № 1344 від 24 жовтня 2019 року, надану в. о. начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_9 та розрахунку заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2-4620, надану державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області , ОСОБА_10 , загальна заборгованість по аліментам по виконавчому листу № 2-4620 виданого 01 березня 2006 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 станом на 18 жовтня 2019 року становить 124 210,89 грн. /а.с. 152-155/.
Як вбачається з розрахунку розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у період з 01 вересня 2008 року по 18 жовтня 2019 року розмір неустойки (пені) складає 1 847 519, 43 грн. 
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі виниклої заборгованості, здійснивши розрахунок пені виходячи з насплачених відповідачем платежів за період з дня виникнення заборгованості до досягнення повноліття спільної дитини.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції. Судом першої інстанції вірно визначено характер спірних правовідносин та вірно застосовано норми матеріального права.
Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.
Відповідно до ст.8 Закону України “Про охорону дитинства” кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За змістом ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
       Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано сплату аліментів на утримання спільної дитини та надав копії квитанцій, проте дані доводи колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки як вбачається з наданого виконавчою службою розрахунку заборгованості зазначені платежі було враховано при визначені суми заборгованості по сплаті аліментів. Крім того, дослідивши надані відповідачем квитанції та розрахунок заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 здійснював сплату аліментів у меншому розмірі ніж розрахований платіж, тому не звільняє останнього від відповідальності по сплаті пені нарахованої на частину несплачених аліментів.
Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року, яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 8 Закону України “Про охорону дитинства” кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
       Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи всі обставини справи та надані сторонами докази, правильно дійшов до висновку про стягнення з відповідача пені за несплату аліментів у розмірі, що не перевущує суми заборгованості по аліментам.
       Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
       Вирішуючи спір, суд з дотриманням вимог ст.ст. 263, 264 ЦПК України повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.
       Отже, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
       Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
       Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
       Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
       Судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення. 
Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2020 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                                Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                        Е.Л. Демченко                                                
                                                                               М.О. Макаров