ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 січня 2021 року           справа №360/4311/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Казначеєва Е.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року (повний текст складено 14 липня 2020 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/4311/19 (суддя І інстанції – Басова Н.М.) за позовом Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” до Офісу великих платників податків ДПС про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-
У С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” (далі – позивач, АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз”) до Офісу великих платників податків ДПС (далі – відповідач), в якому позивач просив суд скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби під порядковим № Ю-78-17 від 09.08.2019 (т.1 а.с.3-7).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12 серпня 2019 року АТ “Луганськгаз” було отримано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2019 № Ю-78-17, в якій вказано про наявність боргу за підприємством з єдиного соціального внеску в розмірі 1160479,73 грн. 
Отримавши зазначену вимогу від 09.08.2019 № Ю-78-17, АТ “Луганськгаз” 21.08.2019 звернулось до Державної фіскальної служби України зі скаргою щодо скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2019 № Ю-78-17 на суму 1160479,73 грн, як такої, що є необґрунтованою (вих. № 01-02-38/1577). 
23.09.2019 на адресу АТ “Луганськгаз” надійшло рішення Державної фіскальної служби України від 18.09.2019 №2292/6/9900-08-06-01, згідно з яким вищезазначена скарга АТ “Луганськгаз” була залишена без задоволення. 
Позивач зазначив, що податковим органом частково не було враховано факт здійснення ТОВ “Луганськгаз Збут” (код ЄДРПОУ 40268230) сплати єдиного соціального внеску від імені ПАТ “Луганськгаз” (код ЄДРПОУ 05451150) у період з вересня 2016 року по грудень 2016 року. Оплата ТОВ “Луганськгаз Збут” здійснювалася відповідно до платіжних доручень за період вересень-грудень 2016 року. Отже, грошові кошти зі сплати єдиного соціального внеску від імені ПАТ “Луганськгаз” своєчасно надійшли на розрахункові рахунки податкового органу. 
Оплата від імені ПАТ “Луганськгаз” сплачена ТОВ “Луганськгаз збут” та Сєвєродонецьким МРУЕГГ була здійснена із зазначенням усіх необхідних відомостей в полі “Призначення платежу” вищезазначених розрахункових документів та суворим дотриманням вимог Порядку заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.07.2015 р. №666, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2015 за№ 974/27419. 
ПАТ “Луганськгаз” своїми листами від 08.11.2016 №01-02-59/1953 та від 22.11.2016 №01-02-59/2112 доводило до відома податковий орган про те, що перерахування у вересні-листопаді 2016 роках єдиного соціального внеску по заробітній платі працівників було здійснено ТОВ “Луганськгаз Збут” по договору Доручення № Д-3 від 19.09.2016 та просило зарахувати зазначену оплату в рахунок сплати ЄСВ по ПАТ “Луганськгаз”. Додатками до цих листів були додані копії договору доручення від 19.09.2016 № Д-3. 
Позивач також зазначив, що 16 травня 2016 року між ПАТ “Луганськгаз” та ТОВ “Луганськгаз Збут” був укладений договір доручення № 16/05 на приймання платежів, відповідно до п.1.1. цього договору, повірений зобов`язується від імені, в інтересах та за рахунок Довірителя здійснювати юридичні дії. 
Крім того, 16 травня 2016 року між позивачем та ТОВ “Луганськгаз Збут” укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги № ФД-05-2016-5. 
Отже, на думку позивача, у даному випадку ТОВ “Луганськгаз Збут”, перераховуючи єдиний внесок, діяв як повірений від імені та за рахунок позивача, а не як самостійний платник. 
Позивач вважає, що ним було дотримано законодавство при здійсненні вищезазначених платежів, а тому просив суд скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-78-17 від 09.08.2019, в якій вказано про наявність боргу за підприємством з єдиного соціального внеску в розмірі 1160479,73 грн. 
На підставі викладеного, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
04.06.2020 позивачем до суду було подану заяву від 03.06.2020 №01-02-45/992 про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив суд:
-визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби під порядковим № Ю-78-17 від 09.08.2019;
-визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДПС із незарахування відповідних платежів та зобов`язати Офіс великих платників податків ДПС зарахувати платежі згідно платіжних доручень № 4308 від 01.07.2019  на суму 2100,00 грн; № 4363 від 03.07.2019 на суму 250,00 грн; № 4368 від 03.07.2019 на суму 300,00 грн; № 4444 від 09.07.2019 на суму 14500,00 грн; № 4520 від 11.07.2019 на суму 80,00 грн; № 4915 від 31.07.2019 на суму 2431,00 грн; № 4937 від 31.07.2019 на суму 700,00 грн в рахунок сплати АТ “Луганськгаз” єдиного внеску за липень 2019 року (т.2 а.с.1-6).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року у справі № 360/4311/19 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Офісу великих платників податків ДФС від 09 серпня 2019 № Ю-78-17 на суму 1160479 (один мільйон сто шістдесят тисяч чотириста сімдесят дев`ять) гривень 73 копійки. Визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС із незарахування платежів згідно платіжних доручень № 4308 від 01.07.2019  на суму 2100,00 грн; № 4363 від 03.07.2019 на суму 250,00 грн; № 4368 від 03.07.2019 на суму 300,00 грн; № 4444 від 09.07.2019 на суму 14500,00 грн; № 4520 від 11.07.2019 на суму 80,00 грн; № 4915 від 31.07.2019 на суму 2431,00 грн; № 4937 від 31.07.2019 на суму 700,00 грн в рахунок сплати АТ “Луганськгаз” єдиного внеску за липень 2019 року. Зобов`язано Офіс великих платників ДПС (код ЄДРПОУ 43141471, місцезнаходження: 04119, м.Київ, Шевченківський район, вул.Дегтярівська, 11Г) зарахувати платежі товариства з обмеженою відповідальністю “Луганськгаз Збут” згідно платіжних доручень: № 4308 від 01.07.2019  на суму 2100,00 грн; № 4363 від 03.07.2019 на суму 250,00 грн; № 4368 від 03.07.2019 на суму 300,00 грн; № 4444 від 09.07.2019 на суму 14500,00 грн; № 4520 від 11.07.2019 на суму 80,00 грн; № 4915 від 31.07.2019 на суму 2431,00 грн; № 4937 від 31.07.2019 на суму 700,00 грн, -  в рахунок сплати  Акціонерним товариством “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз”  єдиного внеску за липень 2019 року.                                                            Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що передача своїх обов`язків щодо сплати єдиного соціального внеску за договором Доручення або філіями відповідно Статуту підприємства не передбачені законодавством. Таким чином, АТ “ОСГ Луганськгаз”, згідно вимог чинного законодавства не звільнено від обов`язку щодо сплати ЄВ, а отже повинно самостійно сплачувати свої зобов`язання зі сплати ЄВ. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” зареєстровано в якості юридичної особи, код ЄДРПОУ 05451150, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Гагаріна, буд. 87 (т.1 а.с.8).
Згідно Статуту, АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз”   є новим найменуванням Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз”. Товариство є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного підприємства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз”, Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз”, Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” (т.1 а.с.9-11).
16.05.2016 між ПАТ “Луганськгаз” (довіритель) та ТОВ “Луганськгаз Збут” (повірений) укладено договір доручення № 16/05 на приймання платежів від усіх категорій споживачів природного газу   (т.1 а.с.85-86). 
24.05.2016 ПАТ “Луганськгаз” відповідно до договору доручення від 16.05.2016 №16/05 видано довіреність за № 649, якою уповноважено ТОВ “Луганськгаз Збут” здійснювати приймання платежів (т.1 а.с.87).
16.05.2016 між ПАТ “Луганськгаз” (позикодавець)   та ТОВ “Луганськгаз Збут” (позичальник) укладений договір №ФД-05-2016-5 поворотної фінансової допомоги, предметом якого є надання позикодавцем позичальнику поворотної фінансової допомоги в сумі 24  000  000,00 грн зі строком повернення до 31.12.2016 включно (до 31.01.2017 включно за додатковою угодою від 13.01.2017) (т.1 а.с.74-75).
Постановами державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.08.2016 та від 20.10.2016 у виконавчому провадженні №33280183, накладено арешт   на кошти, що містяться на відкритих рахунках ПАТ   “Луганськгаз” (т.1 а.с.152-153, 156-157).
Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.12.2016 знято арешт із коштів, накладений згідно з постановами державного виконавця 03.08.2016 та 20.10.2016 ВП № 33280183 (т.1 а.с.154-155).
Разом з тим, постановами приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Щербакова І.М. від 25.01.2019 та від 24.04.2019, в рамках зведеного виконавчого провадження № 58204438 було накладено арешт на кошти, що містяться на усіх відкритих рахунках, що належать боржнику АТ “Луганськгаз” (його філіям) (т.1 а.с.21-27).
Постановами приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Пилипчука В.Г. від 22.11.2019, в рамках виконавчого провадження № 60685512 накладено арешт на кошти, що містяться на усіх відкритих рахунках, що належать   боржнику АТ “Луганськгаз” (його філіям) (т.1 а.с.28-34).
19.09.2016 між ПАТ “Луганськгаз” (довіритель) та ТОВ “Луганськгаз Збут” (повірений) укладений договір доручення № Д-3, відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого повірений зобов`язується від імені, в інтересах та за рахунок довірителя виконувати грошові зобов`язання останнього. Сплачувати (перераховувати) від імені ПАТ “Луганськгаз” податки та збори відповідно до Податкового кодексу України, зокрема, єдиний соціальний внесок. Деталізований зміст доручення щодо виконання повіреним грошових зобов`язань, порядок його виконання та інші вказівки зазначаються довірителем в дорученні на здійснення платежів (за формою, встановленою у додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору). Виконані грошові зобов`язання, вчинені повіреним на виконання цього договору, створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов`язки довірителя (т.1 а.с.24-25).
Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 договору доручення передбачено, що довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, визначених у даному договорі, забезпечити повіреного інформацією та надати необхідний для виконання доручення пакет документів.
Додатком № 1 до договору доручення від 19 вересня 2016 року № Д-3 підтверджено, що Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” (довіритель) доручає ТОВ “Луганськгаз Збут” (повірений) здійснювати від імені і за рахунок довірителя розрахунки (платежі) по зобов`язанням довірителя (т.1 а.с.26).
На виконання вказаного договору Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз”  видав ТОВ “Луганськгаз Збут” (повірений) довіреність від 19.09.2016 № 103, згідно з якою Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” уповноважує повіреного сплачувати (перераховувати) від імені ПАТ “Луганськгаз” податки та збори відповідно до  Податкового кодексу України, зокрема, єдиний соціальний внесок (т.1 зворотній бік а.с.27).
В подальшому ТОВ “Луганськгаз Збут” як платник відповідних сум єдиного внеску від імені ПАТ “Луганськгаз” за період вересень-листопад 2016 року  перерахував єдиний соціальний внесок по заробітній платі працівників ПАТ “Луганськгаз” згідно з договором доручення від    19.09.2016 № Д-3, про що  листами від 08.11.2016 № 01-02-59/1953 та від 22.11.2016 № 01-02-59/2112 позивач повідомив контролюючий орган, а також просив зарахувати зазначену оплату в рахунок сплати єдиного внеску ПАТ “Луганськгаз” (т.1 а.с.72,73).
27.12.2018 між ПАТ “Луганськгаз” (довіритель) та ТОВ “Луганськгаз Збут” (повірений) укладено додаткову угоду до договору доручення №Д-3 від 19.09.2016 та видано довіреність від 27.12.2018 № 43 на уповноваження довірителем повіреному сплачувати (перераховувати) від імені ПАТ “Луганськгаз” податки та збори відповідно до  Податкового кодексу України, зокрема, єдиний соціальний внесок (т.2 а.с.15, зворотній бік а.с.15).
10.06.2019 між АТ “Оператор газорозподільної системи Луганськгаз” (довіритель) та ТОВ “Луганськгаз Збут” (повірений) укладено додаткову угоду до договору доручення №Д-3 від 19.09.2016 та видано довіреність від 10.06.2019 № 72 на уповноваження позивачем повіреному сплачувати (перераховувати) від імені АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” податки та збори відповідно до  Податкового кодексу України, зокрема, єдиний соціальний внесок (т.2 а.с.16, зворотній бік а.с.16).
На підтвердження виконання умов договору доручення від 19.09.2016 № Д-3 позивачем надано до матеріалів справи копії платіжних доручень про оплату ТОВ “Луганськгаз Збут” як платником відповідних сум єдиного внеску від імені ПАТ “Луганськгаз” (АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз”) за період лютий-серпень 2019 року, про що також прямо зазначено в призначенні платежу в кожному платіжному дорученні (т.1 а.с.29-71).
Листами від 21.02.2019 № 01-02-38/479, 13.03.2019 № 01-02-38/598, 28.03.2019 № 01-02-38/714, 11.04.2019 № 01-02-38/786, 16.05.2019 № 01-02-38/1020, 04.06.2019 № 01-02-38/1115, 04.07.2019 № 01-02-38/1319, 12.08.2019 № 01-02-38/1521,  позивач повідомив контролюючий орган про те, що перерахування у лютому-серпні 2019 року єдиного соціального внеску по заробітній платі працівників здійснено ТОВ “Луганськгаз Збут” згідно з договором доручення від    19.09.2016 № Д-3, а також просив зарахувати зазначену оплату в рахунок сплати єдиного внеску ПАТ “Луганськгаз” (т.2 а.с.7-14).
09.08.2019 Офісом великих платників податків ДФС сформовано та надіслано АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” вимогу про сплату боргу (недоїмки)  № Ю-78-17, відповідно до якої за позивачем обліковується заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 1160479,73 грн (т.1 а.с.13). 
Вимога направлена засобами поштового зв`язку (т.1 а.с.14) та отримана позивачем 12.08.2019 (т.1 а.с.15).
21.08.2019 згідно скарги за № 01-02-38/1577   АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” оскаржено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2019 № Ю-78-17  до ДФС України (т.1 а.с.16-20).
Рішенням ДПС України від 18.09.2019 № 2292/6/9900-08-06-01 вимога про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2019 № Ю-78-17 Офісу ВПП ДФС залишена без змін, а скарга АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз”   - без задоволення (т.1 а.с.22-23).
Не погоджуючись із прийнятою вимогою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне. 
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені  Законом України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” від 08 липня 2010 року №2464-VI  (далі - Закон №2464; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини першої   статті 2 Закону № 2464  дія цього  Закону  поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим  Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Виключно цим  Законом  визначаються зокрема: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону № 2464).
Згідно зі  статтею 3 Закону № 2464  збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами, зокрема: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов`язковості сплати; законодавчого визначення розміру єдиного внеску; прозорості та публічності діяльності органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.
За змістом пункту 1 частини першої  статті 4 Закону № 2464  до платників єдиного внеску віднесено роботодавців, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
До визначених частиною другою статті 6  Закону № 2464  обов`язків платника єдиного внеску віднесено, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Частиною четвертою статті 8  Закону № 2464  визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим  Законом, в частині адміністрування -Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені  статтею 9 Закону № 2464-VІ, якою передбачено, що:
- сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті зокрема шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування (абзац перший частина п`ята статті 9);
- для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску; обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзаци перший, другий частина шоста статті 9);
- єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (частина сьома статті 9);    
- днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (пункт 1 частини десятої статті 9);
- єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених  законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу) (частина дванадцята статті 9).
Згідно з частиною дев`ятою статті 25  Закону № 2464  передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.
Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що  Закон № 2464, який є спеціальним, покладає на позивача як платника єдиного внеску безумовний, пріоритетний обов`язок зі сплати єдиного внеску шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів з його банківського рахунку.
Водночас, у ході розгляду справи встановлені обставини, які унеможливлюють виконання позивачем зазначеного обов`язку у спосіб, визначений  Законом № 2464, тобто шляхом перерахування відповідних коштів з рахунку платника на рахунок органу доходів і зборів, а саме арешт коштів    АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз”.
Суд враховує, що спірні правовідносини щодо збору (справляння) єдиного внеску, за своєю суттю є публічно-правовими. При цьому  Законом № 2464  не врегульовано випадки наявності обставин, що виключають (унеможливлюють) виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску.
Тобто у спеціальному  законі, виключно яким визначається порядок сплати єдиного внеску, наявні прогалини щодо порядку виконання встановленого  Законом № 2464  обов`язку платника єдиного внеску щодо його сплати в умовах, зокрема, неможливості застосування регламентованого цим  Законом  способу виконання відповідного обов`язку.
Наявність таких прогалин обумовлює безпосереднє застосування регламентованих цим  Законом  принципів: обов`язковості сплати та захисту прав і законних інтересів застрахованих осіб, а також положень інших нормативно-правових актів в частині, що не суперечить цьому Закону.
За встановлених обставин у справі суд виходить також із того, що    АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” мало на меті виконання покладеного на нього безумовного та пріоритетного обов`язку зі сплати єдиного внеску, а тому здійснювало пошук шляхів виконання цього обов`язку з тим, щоб забезпечити відповідний страховий стаж своїх працівників.
Цивільний кодекс України  є нормативно-правовим актом матеріального права в значенні  статті 7 КАС України.
Відповідно до частин першої, третьої  статті 237 Цивільного кодексу України  представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Частиною першою  статті 1000 Цивільного кодексу України  встановлено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.
Відповідно до  статті 1003 Цивільного кодексу України  у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.
З огляду на зміст вищенаведених положень цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що в результаті реалізації між позивачем та його повіреним їхніх взаємовідносин за договорами доручення не відбулося передачі третім особам обов`язку платника - АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” зі сплати єдиного внеску, що заборонено частиною дев`ятою статті 25  Закону № 2464.
У суду немає підстав вважати, що такий висновок не відповідає  закону, зокрема частині дев`ятій статті 25  Закону № 2464, позаяк власником коштів, від імені якого здійснено відповідні платежі в рахунок сплати сум єдиного внеску, є саме позивач, а не будь-яка третя особа, що підтверджується наданими АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” доказами: договором поворотної фінансової допомоги від 16.05.2016 №ФД-05-2016-5 (т.1 а.с.74-75); договором про відступлення права вимоги від 30.05.2019 № 54/01-20-19П (т.2 а.с.17-18), договорами про часткове відступлення права вимоги від 01.02.2019 № 01-ЛГ/ЛГЗ (т.2 а.с.19) та від 27.03.2019 № 01-ЛГ/ЛГЗ (т.2 а.с.20).
Сама лише обставина, що відповідні перерахування власних коштів платника єдиного внеску відбулись не з його власного рахунку, в умовах неможливості використання власних рахунків платника (що не є спірним між сторонами), не свідчить про порушення платником вимог частини дев`ятої статті 25  Закону № 2464.
У випадку наявності прогалин у спеціальному нормативно-правовому акті,  Законі    № 2464, щодо порядку (способу) виконання обов`язку платника зі сплати єдиного внеску, за умов об`єктивної неможливості скористатися передбаченим  Законом  способом виконання такого обов`язку, правомірними є дії платника єдиного внеску, спрямовані на забезпечення виконання цього обов`язку у будь-який інший спосіб, що не суперечить чинному законодавству.
Вищезазначений висновок узгоджується з праовою позицією викладеною в постановах Верховного Суду від 25.01.2019 у справі № 817/85/16 (К/9901/22068/18) та від 06.02.2020 у справі № 812/1281/17 (№К/9901/39057/18).
Судом встановлено, що  податковим органом при формуванні оскаржуваної вимоги не враховано факт сплати ТОВ “Луганськгаз Збут” єдиного внеску від імені АТ “Луганськгаз” у період з серпня 2016 року по жовтень 2016 року, а також з лютого 2019 року по липень 2019 року згідно платіжних доручень, що перебувають в матеріалах справи.
При цьому, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 у справі № 812/1281/17 було задоволено адміністративний позов публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” до офісу великих податків Державної фіскальної служби про скасування вимог про сплату боргу зі сплати єдиного внеску: 
- скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № Ю-78-17 від 07.07.2017 в частині визначення податкового боргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” по сплаті суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування   в сумі   263980,09 грн; № Ю-78-17 від 09.08.2017 в сумі   269778,41 грн; № Ю-78-17 від 04.09.2017 в сумі   264712,15 грн; № Ю-78-17 від 04.10.2017 в сумі 196867,86 грн;
- зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби зарахування платежі згідно платіжних доручень № 775 від 20.09.2016 на суму 74 298,00 грн.; № 776 від 20.09.2016 на суму 6 412,86 грн.; № 777 від 20.09.2016 на суму 4 414,13 грн.; № 778 від 20.09.2016 на суму 20,03 грн.; № 797 від 20.09.2016 на суму 98 240,00 грн.; № 802 від 20.09.2016 на суму 3 900,00 грн.; № 807 від 20.09.2016 на суму 4 900,00 грн.; № 1156 від 10.10.2016 на суму 66 390,00 грн.; № 1157 від 10.10.2016 на суму 2 020,05 грн.; № 1158 від 10.10.2016 на суму 1 423,65 грн.; № 1159 від 10.10.2016 на суму 16,02 грн.; № 1170 від 10.10.2016 на суму 2 230,00 грн.; № 1199 від 11.10.2016 на суму 1 355,00 грн.; № 1204 від 11.10.2016 на суму 300,00 грн.; № 1272 від 13.10.2016 на суму 2 860,00 грн.; № 1552 від 31.10.2016 на суму 716,00 грн.; № 1662 від 09.11.2016 на суму 3 860,00 грн.; № 1667 від 09.11.2016 на суму 1200,00 грн.; № 1893 від 15.11.2016 на суму 181 333,20 грн.; № 1894 від 15.11.2016 на суму 4 378,42 грн.; № 1895 від 15.11.2016 на суму 1 656,82 грн.; № 1896 від 15.11.2016 на суму 226,61 грн.; № 1916 від 16.11.2016 на суму 1830,00 грн.; № 1921 від 16.11.2016 на суму 640,00 грн., № 2245 від 01.12.2016 на суму 1100,00 грн.; № 2286 від 05.12.2016 на суму 100,00 грн.; № 2352 від 08.12.2016 на суму 38 810,00 грн.; № 2357 від 08.12.2016 на суму 9 229,00 грн в рахунок сплати ПАТ “Луганськгаз” єдиного внеску за вересень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016 року (т.2 а.с.95-99).
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.02.2018 у справі № 812/1281/17 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 скасовано, у задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” відмовлено (т.2 а.с.100-102).
Постановою Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 812/1281/17 постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.02.2018 скасовано та залишено в силі постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 (т.1 а.с.234-238).
За приписами частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в ході розгляду справи не встановлено фактів того, що внаслідок обраного АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз”  способу реалізації обов`язку зі сплати єдиного внеску допущено порушення законодавства, зокрема частини дев`ятої статті 25  Закону №2464, тому винесена відповідачем вимога від 09.08.2019 № Ю-78-17 не ґрунтується на вимогах закону та є протиправною та підлягає скасуванню.
Доводи відповідача про те, що норми Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані при сплаті єдиного внеску, є неприйнятними, оскільки норми Цивільного кодексу в даному випадку регулюють відносини, що виникли між ПАТ “Луганськгаз” (АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз”) та ТОВ “Луганськгаз Збут” щодо укладанням договору доручення,   і їх правовідносини   за цим договором   регулюються саме вказаними нормами права.
Також судом встановлено, що відповідач, не зарахувавши кошти, сплачені ТОВ “Луганськгаз Збут”  в рахунок сплати АТ “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз”  згідно платіжних доручень: № 4308 від 01.07.2019  на суму 2100,00 грн; № 4363 від 03.07.2019 на суму 250,00 грн; № 4368 від 03.07.2019 на суму 300,00 грн; № 4444 від 09.07.2019 на суму 14500,00 грн; № 4520 від 11.07.2019 на суму 80,00 грн; № 4915 від 31.07.2019 на суму 2431,00 грн; № 4937 від 31.07.2019 на суму 700,00 грн в рахунок сплати АТ “Луганськгаз” єдиного внеску за липень 2019 року, допустив протиправну бездіяльність, чим порушив права позивача.
Ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача зарахувати платежі згідно платіжних доручень: № 4308 від 01.07.2019  на суму 2100,00 грн; № 4363 від 03.07.2019 на суму 250,00 грн; № 4368 від 03.07.2019 на суму 300,00 грн; № 4444 від 09.07.2019 на суму 14500,00 грн; № 4520 від 11.07.2019 на суму 80,00 грн; № 4915 від 31.07.2019 на суму 2431,00 грн; № 4937 від 31.07.2019 на суму 700,00 грн в рахунок сплати АТ “Луганськгаз” єдиного внеску за липень 2019 року.
На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги АТ “Луганськгаз” є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року у справі № 360/4311/19 - залишити без задоволення.              
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року у справі № 360/4311/19 - залишити без змін.                 
Повне судове рішення складено 12 січня 2021 року.    
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                    Е.Г. Казначеєв

                                                                                                              І.В.Сіваченко