КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
Справа №753/13191/16-ц                               Головуючий у 1 інстанції: Трусова Т.О. 
Провадження №22-ц/824/406/2021               Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
13 січня 2021 року                                                                            м. Київ
 
Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:
Головуючого                                         Гаращенка Д.Р.
суддів                                             Невідомої Т.О., Пікуль А.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про виправлення арифметичної помилки в рішенні суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Аркада», Публічне акціонерне товариство «Ощадбанк», Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-
 
ВСТАНОВИЛА
 
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року та постановою Верховного Суду від 19 листопада 2019 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити частково.
В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частину грошових коштів, набутих за час шлюбу, що становить 198 870 гривень 51 копійка.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя відмовити в повному обсязі.
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про виправлення арифметичної помилки в рішенні суду, в якій просив: 1) визнати нарахування грошей на поділ за наступними договорами №128015-67038, №128469-67068, №130426-67068, помилкою у справі, наслідком якої з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 суму 35 000 грн; 2) запропонувати ОСОБА_2 повернути йому суму грошей 35 000 грн, а у разі незгоди добровільно повернення, стягнути цю суму в примусовому порядку у виконавчому провадженні.
У мотивування вимог заяви посилався на те, що при підрахунку коштів, вимоги про поділ яких суд визнав обґрунтованими і доведеними, була допущена арифметична помилка, внаслідок якої сума спільних коштів подружжя незаконно збільшена на 70000 грн. Суд першої інстанції безпідставно визнав спільними коштами подружжя кошти за трьома депозитними договорами, у зв`язку з чим на користь ОСОБА_2 незаконно стягнуто 35 000 грн.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилки в рішенні суду.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу на перегляд і ухвалення рішення. 
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що до суду першої інстанції він надав доказ, яким довів, що в рішенні суду від 23 березня 2018 року допущена арифметична помилка.
Суд першої інстанції повинен був дослідити поданий доказ у справі і за результатами оцінки відкинути або прийняти доказ для врахування його в рішенні, прийнятому ухвалою від 19 серпня 2020 року в справі, мотивуючи відкидання або прийняття доказу.
Однак, зміст оскаржуваної ухвали суду свідчить, що судом першої інстанції не досліджено і не надано оцінки поданому доказу. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
У порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» п.19, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає. Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.
Після внесення виправлень чи арифметичних помилок текст рішення змінювати не можна, проте у виконавчому листі наводяться формулювання резолютивної частини рішення в тій редакції, яку воно отримало у зв`язку з постановленням відповідної ухвали.
З урахуванням наведених норм процесуального права та встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги заяви ОСОБА_1 щодо визнання нарахування грошей на поділ за договорами №128015-67038, №128469-67068, №130426-67068, помилкою у справі, наслідком якої з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 35 000 грн, та повернення йому коштів у розмірі 35 000 грн не є опискою у розумінні статті 269 ЦПК України.
ОСОБА_1 фактично не погоджується з розміром грошових коштів, які були стягнуті судом першої інстанції з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року було переглянуто судами апеляційної та касаційної інстанції, які не знайшли підстав для його скасування чи зміни.
Судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилки в рішенні суду ухвалено судом першої інстанції з дотриманням норм процесуального права, а наведені доводи в апеляційній скарзі висновку суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -
 
ПОСТАНОВИЛА
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                           Д.Р. Гаращенко

Судді                                                                                       Т.О. Невідома

                                                                                                А.А. Пікуль